TÁRSULATI ÜGYEK. 43 



intézet oVerhandhiDgeiKi-jeiben, vagy ennek Evkönyvei köteteiben, nemkülönben 

 az dOesterreicbisclie Zeitsehrift für Berg- und Hüttenwesen» évfolyamaiban meg- 

 jelent rövid czikkekben, vagy dolgozatokban tette közzé. 



lS70-ben már bemutatta Bécsben, mely felvételi adatai feldolgozására ren- 

 des téli tartózkodási helye volt, a verespataki aranybányászat területének geoló- 

 gia-bányászati átnézetes térképét is (Verhandl. d. k. k. geol. Eeichsanstalt 1870. 

 p. 95.), mint szorgalmas kutatásainak egyik szép tanújelét. A verespataki arany- 

 bányászat területeinek bánya-geologiai térképe meg van ugyan hazánkban, ma- 

 gam láttam 1893-ban az abrudbányai ni. kir. bányahivatal birtokában, de sajnos, 

 hogy ebbúl legalább hű másolat sem jutott még annak idején birtokunkba, mely 

 hézagot mielőbb pótlandónak tartom és ez ügyet különösen bányafőgeologunk 

 figyelmébe ajánlom. 



Eézbányán kívül PosEPXY-nek, mint m. kir. bányageologusnak, Újbánya, 

 Űrvölgye és Magurka bányáinak tanulmányozása szintén feladatul tűzetett ki, 8 

 ezek felvételét be is fejezte, a mint szintén az adatok tudományos feldolgozása és 

 a közben még megejteni szándékolt tanulmáuyútjait illetőleg beadványt intézett 

 felsőbb hatóságához ; de minthogy Posepnt F. a kidolgozás helj'éül továbbra is 

 Bécset kivánta választani, s e körül felsőbb hatóságával nézetellentétbe jutott, ő 

 1874-ben állásától való felmentését kérte s így a magyar államszolgálatból végleg 

 kilépett. 



PüSEi'NY F. ezután az osztrák kormány részéről nyert többszörös megbízá- 

 sokat, mig 1875-ben segédtitkár lett az osztrák földmivelési minisztériumban, de 

 továbbra is bánya-geologiai tanulmányok képezték feladatát. 



Időközben Posepny F. mind tágabb tért nyitott tanulmányainak, miközben 

 Amerikát is meglátogatta, és nem szűnt meg a bánya-geologiai vizsgálatok rend- 

 kívüli fontosságát hirdetni és az idevágó ismereteknek az osztrák bányászati aka- 

 démiákon való előadása mellett is szót emelni. 



1879-beu tényleg tanárrá neveztetett ki a pribrami bányászakadémiához az 

 ásványfekvőlielyek speciális geológiájának felállított tanszékére, hol 1889-ig műkö- 

 dött, közben az Uralt is felkeresvén. 



1889-ben fokozódó gyengélkedése a tanári pályáról való visszavonulásra 

 kényezeríté, s ő ezentúl állandóan Bécsbe húzódott vissza, kedvező vagyoni viszo- 

 nyok közt teljes idejét kedvencz tanulmányainak és ezzel kapcsolatos utazások- 

 nak szentelvén. 



Tevékeny életének irodalmi gyümölcseit itt egyenkint felsorolni nem 

 lehet feladatom, annál kevésbé, minthogy ezek a fent idézett c,Archiv» II. 

 kötetében 18ü0-tól 1895-ig terjedőieg életadatai után egybeállítvák. 



Posepny FEHENcz-et, sajnos, igen korán szólította ki a kegyetlen sors azélök 

 sorából. Sok tudás és tapasztalat szállt vele a sírba, de sok és igen becses az is, a 

 mit örökségül visszahagyott az irodalomban, tüzetesen pedig azon téren, melyet 

 oly szeretettel és kitartással müveit, a bányageologia terén. 



Nyugodjék immár békeben anyja oldala mellett ugyanazon helységben, 

 melyben egykor született, mi pedig hűen meg fogjuk őrizni emlékét. 



Társulatunk, kinek a boldogult 1871 óta volt tagja, annyira tudta meg- 

 becsülni tudományos törekvéseit, hogy szűk pénzügyi állapotának daczára 

 1874-ben kiadta Eézbánya érczfekvát helyeiről szóló tanulmányát a következő 



