Ige FÉLIX JÁNOS : 



számúnál és a sugár egyéb részétől nem különülnek olyan élesen el, 

 0,6 mm-nyi szélességet is érnek el, melyre 11 — 12 egymás mellett fekvő 

 sejt jut, a sugár egyéb részét, melyet 5 — G egymás mellett fekvő sejtsor al- 

 kot, körülbelől 0,23 mm-nyi széles. A csomóvonalban ismét találkozunk a 

 lencseidomú parencbymtömegtől körülvett levélnyomnyalábokkal, de ezek 

 nincsenek olyan szabályosan elrendezve, mint a 69. sz.-ban és számuk ha- 

 tározottan csekélyebb mint a fanyaláboké. A tangentiális metszet egyik he- 

 lyén majdnem egyforma magasságban ama nyomnyalábokkal, egy hatalmas 

 tracheidnyalilbok által áthatolt és ezáltal egyes részekre szétbontott 

 parenchymtömeg fekszik ; az utóbbi részeket legjobban lehet rövid, széles 

 lencseidomu bélsugarakkal összehasonlítani. Ezen képződmény tövében 

 sűrűbb és ennek következtében a csiszolatban sötétnek látszó tracheidszövet 

 alighanem valamely ág eredetét jelöli meg. A másodlagos bélsugarak száma 

 valamivel kisebb, mint a 69-ik számúban ; de a különbség nem olyan, hogy 

 azt másnak, mint egyéni ingadozásnak ne lehetne tekinteni. Kadiális csi- 

 szolatban nézve az egyes bélsugársejtek majdnem mindig radiális hosszú- 

 ságuknál valamivel magasabbak. Sok sor p. o. 0,07 mm-nyi szélesség 

 mellett 0,09 mm-nyi magas ; mások kétszer oly magasak mint szélesek 

 (0,15 mm : 0,07 mm). Különös alacsony sejtsorokkal kivételképen az is 

 előfordul, hogy a sejtek radiális irányban nyújtottak (p. o. 0,09 mm radiális 

 szélesség mellett 0,6 mm magasak.) 



A 69- és 23-ik számú példányok szerfölött hasonlítanak a Williamson 

 által leírt példányokhoz (1. c. P. IX. p. 323. t. XX. 14—21. 25. ábra), de 

 különböznek ezektől különösen az által, hogy a föbélsugarak egészen a 

 szélig világosan követhetők ; Williamson azonban (1. c. p. 326.) határozot- 

 tan azt mondja : (il have already shown that in all Calamites, save very 

 small ones, soon after leaving the medulla the primary medulary rays 

 almost entirely disappear». 



A mi a 69- és 23-ik számú példányoknak az előbb leírt 86-ik számú pél- 

 dánynyal való összefüggését illeti, föl kellene előbb vetni ama kérdést, vájjon 

 amazok csak egy és ugyanazon faj különös öreg példányainak tekinthetők-e, 

 vagy más fajhoz számíthatók-e. Véleményem szerint ez utóbbi nézet fogad- 

 ható el, minthogy 86-nál ajóval vékonyabb fatest mellett már sok bélsugár 

 elenyészőben van; mig ellenben azok 69.ób23. harántcsiszolataibanmárpuszta 

 szemmel is egészen a külső szélig követhetők. Ezen körülmény Artliropitys 

 lineata lÍENAULT-tól is megkülönböztethetné, melyről szerzője (1. c.) a kö- 

 vetkezőket mondja: (lEayons priraaires peu apparents et peu étendus en 

 bauteur;» de igen közeli rokonságban vannak vagy egyenesen vele egyesí- 

 tendök a chemnitzi Arthropüys bistriata Cotta sp. nevű fajjal. Sajnála- 

 tomra a kérdést nem dönthetem el véglegesen, minthogy e fajról csomóvo- 

 nalakon keresztül menő jó tangentiális csiszolataim nincsenek. Ügy látszik, 

 hogy A. bistriatamég abban különbözikaz.á.comTOMms-tól,hogy annál,amint 



