Kecskeméti lignit. 131 



GÖPPEET typusába (Zittel: Handbuch der Palaeontologie II. Bd. p. 862.) tar- 

 tozik; minthogy azonban sem összehasonlító anyag, sem kellő irodalom 

 nem állt rendelkezésemre, több mikroszkópi készítményt fadarabokkal s a 

 rajzzal együtt Dr. Félix J : egyetemi tanár úrnak Lipcsébe küldtem köze- 

 lebbi meghatározás végett. 



Dr. Félix tanár úr hozzám intézett szives válaszában azt mondja, hogy 

 véleménye szerint a r,'»/7/v.ssí>ío.'r)//o/í pannonkum (Ung.) FELix-hoz tartoz- 

 hatik. (V. ö. Félix J. : Magyarország faopáljai palaeophytologiai tekintet- 

 ben. — A m. kir. földtnni intézet évkönyve. VII. köt. 35. 1.) Az udvaros 

 pettyek radiális átmérője 0,012 — 0,018 mm között ingadozik. E fa hazánk- 

 ban nagyon el volt terjedve (V. ö. Staup M., Magyarország kövesült fatör- 

 zsei. — A Természettud. Közlöny F///-ik pótfüzete, 1S4. 1.). Ismerjük a kö- 

 vetkező hazai helyekről: Tekerő és Kő-Boldogfalva (Hunyad megye), Árka 

 és Tony (Abaúj-Torna ra), Zamutó (Zemplén m.), Sájba (Zólyom m.). Gyepű- 

 Füzes (csatti árok Vas m-), Pilis-Szent-Kereszt (Pectunculus homok, Pest- 

 P.-S.-K.-Kún m.) és végre a budapesti Gellérthegyről. 



A többi, különböző mélységből felkerült fadarabok is a coniferák 

 jellemző sajátságaival bírnak. Hiányzanak belölök az edények, s a traeheidok 

 falai udvaros pettyekkel vannak ellátva. Megtartási állapotuk azonban nem 

 a legjobb. 245,15 m mélységből egy ?> — 4 cm átmérőjű s vagy 7 cm hosszú 

 fadarabon 38 évgyűrű látható. Keresztmetszetén majdnem lencse idomú, 

 erősen lapított. Mikroszkópi keresztmetszetének rajza egyezik Zittel 414. 

 ábrájával, de a gyantajáratot nem láttam, minek oka hihetőleg ritkaságában 

 rejlik. Hosszmetszetében a traeheidok belsejében a tertiár membrán majd 

 mindigspirálisanredözött. Ez azonban csak igen halványan mutatkozik ép úgy, 

 mint a felette ritka udvaros pettyek, ugyanazon fának több radiális metsze- 

 tében olyan keskeny, rézsút álló, lencseidomú átlyukgatottság mutatkozik, 

 mint aminő alakú a nummulit keresztcsiszolata. Ezen nyílásoknak hossz- 

 tengelye a membrán spirális redőzöttségével párhuzamosan fut. A nyílások 

 alig kivehető udvarral bírnak, egymás után, mindig egyenkint állanak s 

 soha sem érintkeznek. Ugyanazon metszetek más részében a nyílások 

 kerekdedek. 



A bélsugár parenchyma 8 — 1 2 emeletben fekszik egymás fölött. Sejt- 

 falai vékonyak, simák (nem Pinus) s vékonyabb, sima, rézsút falakkal van- 

 nak összekötve. A pettyek itt is felette ritkák. 



Sajátságainál fogva ezen fadarab a Pilyoxylon Kbaus typus a csoport- 

 jába tartozik (Zittel : Handb. II. B. p. 862.) 



A kecskeméti fadaraboknak legnagyobb része ide sorozandó, úgyszin- 

 tén a csongrádi kútfúrásból 237 — 239 m melyből való darabok is. 



A gőzmalom udvarán 200 — 200,5 m.-röl felkerült néhány száz darab 

 apró, mandolaszerüen koptatott fából az egyik a PUyoxjilon Kraus typust 

 a legszebben mutatja. Radiális metszetében a tracheidokban a spirális rajz 



