136 IRODALOM. 



Zalathna és Bucarus határán levő Botesiu hegyháton tett megfigyelései alapján 

 a rómaiak bányászati módjával ismertet meg. Teljesen megegyezik ez azzal a mód- 

 dal, melyet Hispániába is használtak s melyet Diudob és Plinius leírásaiból isme- 

 rünk. A hegy kőzetét tüz által porhanyóvá tették s addig baladtak ily módon előre, 

 míg a telérekhez értek. Az érez eket zsákokba rakva kézről -kézre adták. Ezután kő- 

 mozsarakban összezúzták, mire kőből készült kézi malmokban finomabbra őrölték. 

 Az így nyert lisztből úgy mosták az aranyat, mint a mi czigányaink. 



Hispániában aláásták a hegyet s mikor a munka eléggé előre haladt kiütöt- 

 ték a gyámoszlopokat. Az így keletkezett réseket arnirjicniak nevezték. Erre a 

 hegyek vizeit egy comuja nevű csatornában gyűjtötték össze s rábocsátották a 

 törmelékre. A völgyekben agoga nevű árkokba vezették a vizet s cserje-ágacskákat 

 (ulex) raktak a vízbe. Ezek felfogták az aranyat. Az nlexeket azután elégették, 

 s az aranyat kiolvasztották. 



Az arrugiának a Korabia hegy Gernga nevíi külvágata felel meg. Helyenkint 

 a tiíz hatása kimutatható. A con-ngák nyomait is feltalálhatjuk, sőt a hegy tetején 

 egy 200 lépésnyi átmérőjű műtó található, mely vízgyűjtőül szolgált. Az őrlőkö- 

 vek régente szintén nagy számmal fordultak elő. Az egyik délre néző völgy innen 

 is nyerte nevét: Valye Kuzzi. A bányák világítása olajmécsekkel történt. Ilyeneket 

 találtak a botesi sírmezők kiásásánál is. B. H. 



('.)). Die Goldiuaschereien Siebenbürgens. (Ungar. Montan-Indnstrie-Zei- 

 tung. 1894. 74. 1). 



A jelenleg még üzemben lévő aranymosó telepek a Szász-Sebesi völgyben 

 vaunak. A leghíi'esebb az Oláh-Piáni. Az aranytartalmú alluvium mintegy i20 km 

 széles, és 4 — 10 km hosszú. Fcküjét neogcn és eoczén korú, vagy kristályos kőzetek 

 képezik. Aranyat a homok- és kavicsrétegok tartalmaznak, köztük agyag foglal he- 

 lyet. A kavics áll quarz, gnájsz, csillámpala, gránit, homokkő stb.-ből. Állítólag 

 itacolumitot is találtak benne. Az arany lapos lemezek alakjában fordul elő. A telep 

 2 — lO-szer szegényebb az Altai vagy Ural aranymosó telepeinél. B. H. 



(10). Munkácsi BeenIt: A mcujijar fcmnevck öslörtéieli vallomásai, [kka- 

 démiai Értesítő. 51. füz. 1894. V2<). 1). 



Munkácsi a magyar fémnevek eredetével foglalkozva igen érdekes következ- 

 tetésekre jut a magyar és a vele rokon népek őstörténelmét, nevezetesen azon kér- 

 dést illetőleg, hogy mely időben történt elszakadásuk ? 



Minket fejtegetéseinek eredményeiből itt közelebbről csak az érdekel, hogy 

 a fémek ismerete s kezelése nem természetesen fejlődött, nem eredeti elem a ma- 

 gyar és vele rokon népek műveltségében, s hogy továbbá még a területi és nyelvi 

 közösség korában az iráni és kaukázusi befolyás révén megismerkedtek a rézzel, 

 és később a legnyugotibb finn- lapp ág elszakadása után a többi fémekkel is. Az 

 arany, ezüst, ón, ólom és vas ismerete az ugor népek nyugoti ágához (a finnhez és 

 lapphoz) germán, a keletihez iráni műveltségi hatás révén jutott. B. H. 



