IBODALOM. 139 



a Balaton jelenlegi szine felett egy édesvízi diluviális lerakodás található. A kőzet 

 homok. A csigák és kagylók megegyeznek azokkal, a melyek a Balatonban jelenleg 

 is élnek, kétségtelenné teszik a kort az emlős maradványok. Elcjthas jjrimiijeumn 

 Blumb. Rhinoceros tichorhinus Fisch. stb. Mindez azt bizonyítja, hogy a Balaton 

 a diluvinm idejében Siófoknál létezett és pedig a jelenleginél mintegy 5 — 6 m 

 magasabb vízfelülettel. A Balaton egykori magasabb vízállását különben a több 

 helyütt található szinlők is jelzik. 



A Balaton keletkezési módját pedig a pontusi rétegekben a diluviális korban 

 történt E — D irányú árkos vetődésében kell keresnünk. Valószínű az is, hogy va- 

 laha a l?alatont Tihany és Szántód között egy hegyhát választotta ketté. Valószi- 

 nüvé teszik ezt a Balaton felvidék magaslatain észlelhető E-D irányú vetődések 

 és vízszintes eltolódások. 



Ezután a Balatonnak a dynamikai geológia körébe tartozó viszonyaival 

 foglalkozik, s ebben a tekintetben a Balaton mint csekély vizű tó sok érdekes el- 

 térést tüntet elénk. Ilyen érdekes jelenségek a tó befagyása, a rianások. A szél 

 iránya majdnem mindig E-ról Déli s ennek hatása meg is látszik. Érdekes a Ba- 

 laton medrének alakulása, mely különösen a K, D és Ny-i partokon egy lUO — áOO m 

 széles padkát mutat. A víz mélysége itt 1,20 — 1,50 m között váltakozik. A partok 

 alakulása a hullámok gördülésének az eredménye. Ez különösen a D-parton ész- 

 lelhető. E müködé.s hatását a déli parton észlelhető turzásokban láthatjuk. Érdekes 

 az, hogy a víz mozgása az öblökbe nem hatol be s így az öböl előtt rakódik le a 

 fenéken mozgó hordalék. Ezen elzárt öblökben azután tozegképződés indulhat s 

 indul is meg. Az É-i parton ilyen elzárt öblöket hiába keresünk. 



b) Cholnoky Jenő: JcloUés a btűatoui öntnüliődö vízjelző készülékek 

 erednie) iij ér öl. A HIkdují mérésről. A Balatuii sztiícirál. 



Szerző kitűnően szerkesztett limnographok segélyével azon hatásokat vizs- 

 gálva, melyeket a meteorológiai viszonyok változásai a Balaton felületén előidéz- 

 nek, igen érdekes eredményekre jutott, a mi a Balaton csekély mélységét tekintve 

 nem is ejthet bámulatba. A genfi tavon, melynek közepes mélysége 300 m csak két 

 «8eiche» észlelhető. A sekélyebb neuchateli tavon már sokkal complicáltabb moz- 

 gások fordulnak elő. A Balaton ingadozásai a következő csoportok ba foglalhatók ; 



1. Azon ingadozások, melyeket a légköri változások, nevezetesen a szél 

 direct hatása okoz. Ide tartozik az az ingadozás is, melyet a tó két végén észlel- 

 hető barometrikus nyomáskülönbség okoz. A kettő, szél és nyomáskülönbség, egy- 

 mással combinálódik. 



2. A keszthelyi öbölben észlelhető keresztseiche. Ennek a periódusa 40 mm. 



3. Egy 1 1 és fél órai ingadozás, melynek kimutatása még több megfigyelést 

 igényel. 



Szerző azonkívül Zelovich KoENKL-lal együtt tachj'nsetrikusan felmérte a ti- 

 hanyi félszigetet. A basis a Külső-tó északi részén fekszik. Hossza 400 m. 



A Balaton színeit illetőleg még további vizsgálatokra van szükség s szerző 

 egyelőre csak a színeket befolyásoló faktorok megjelölésére szorítkozik. 



B. H. 



