^00 SÓBÁNYI GYULA : 



vasoxyd erekkel, a legtöbb helyen közvetlenül a werfeni palára települ. Tor- 

 nától nyugatra a Felsöhegy alján csekély megszakítással mindenütt követ- 

 hető. Előfordul a sziliczei plateau alján és az Almás völgyből kiemelkedő 

 magaslatok, mint a Zárdahegy és Nagy- Váradhegy tetejét is ez koronázza. 

 Az egymásra következő háromféle mész közbülső tagját képezi és a bécsi 

 geológusok azt a kagylómészszel azonosították. Nem réteges szerkezetű, a 

 benne előforduló vasoxyderek szabálytalanul húzódnak és ezen irányokban 

 történik elmállása, valamint széthullása a kalapács alatt. Benne minőségileg 

 Ca, Al, Fe és több példányban Mg is kimutatható, a mi dolomitos összeté- 

 telre vall. Tiszta dolomitot azonban benne nem találtam. Gyakran láthatók 

 benne kisebb nagyobb üregek, melyekben calcitkristályok vannak kiválva. 

 Egyes hasadékaiban, melyek rozsdavörös agyaggal vannak kitöltve, limonit- 

 gömböcskéket találtam. 



E mészkő fölfelé fokozatosan átmegy a szürke mészbe és így attól éle- 

 sen el nem választható. Előfordul még Jablonczától DK-re a Kecskésfej és 

 Bükkös tető alján, Szögliget és Szilas községek mellett, valamint átellenben 

 a Bodva balpartján Szt-András és Bodva Lenke közt. E feltárások legna- 

 gyobb részében azonban a kagylómész mint réteges kőzet jelentkezik. Szi- 

 lastól délre közvetlenül az út mellett fekvő 199 méteres magaslaton nyitott 

 kőbányában a kagylómésznek ÉK felé 60° dülését mértem. Az Almás völgy- 

 ben a Dézsmahegyen ugyancsak a kagylómésznek éjszak felé 45° dülése 

 van, míg az üdvarnoki dombon dülése 65° EK felé. 



3. A mészkövek sorozatát területünkön a legnagyobb felületi elterje- 

 dést mutató szürke tömött mész tetőzi be. Lassan, fokozatosan élesen el 

 nem választható határvonallal megy át a kagylómész a felső trias mészbe. 

 A sziliczei plateaut ez borítja és innen két irányban vonul kelet felé. Az éj- 

 szaki ág a Szádellői völgyig mindinkább keskenyebbé lesz; innen azonban 

 minden dimensióban nagyobb tért foglalva a Bodváig nyomul. A Felső- 

 hegytől éjszakra Barka és Dernőnél ugyanezen mészkő egyes foltokban 

 található. Legnevezetesebb Dernön a Somhegy mészkőszigete, melyet 

 behatóan Stürzenbaum vizsgált meg. A szürke mész más helyeken kövület- 

 szegény, itt azonban Stürzenbaum hetvennél több, részben új fajt számláló 

 kövületet gyűjtött, melyek nagyobb része a bivalvák es brachiopodákhoz 

 tartozik, de a cephalopodák családja is szépen van képviselve az anlacocera- 

 Fok ésammonitekkel, melyek közül legnevezetesebb a Choristoceras Marschi. 

 Ezek alapján konstatálta, hogy a Somhegyen a kösseni rétegek fordulnak 

 elő. Közlése szerint e helyen a lerakodási viszonyok a következőkben foglal- 

 hatók össze. A werfeni-palákra 6 — 7 m vastagságban sötét kékes szürke 

 crinoidamész települ, erre egy vékonyabb világws szürke korall-, vagy úgy- 

 nevezett lithodendronmész, melyre ismét az előbbivel megegyező 1 m vas- 

 tag mész borul. Mindezeket betetőzi majdnem a hegy csúcsáig érő szürke 

 mész, mely legfelsőbb részében gazdag gasteropodákban. A Somhegy csu- 



