A KANYAPTAMEDEKCZB. 201 



csán a szürke mész gyéren megalodusokat tartalmaz és ezek szerint az a 

 rháti, vagy úgynevezett daehsteinmészhez sorolandó. 



Megemlíti azt is, hogy ö Madeespach úrtól ardói kirándulása alkal- 

 mával vörös encrinitmészkövet kapott, melyet zárványai után liaskorúnak 

 tartott. Később említi is : « A fönn említett Hasi crinoidamészkövet sike- 

 rült utólagosan feltalálnom egy csekély kiterjedésű, a kösseni és werfeni 

 rétegek közé szoruló ék alakjában, melynek stratigraphiai viszonyáról azon- 

 ban biztosat nem állíthatok. Külseje, mint pedig zárványai a Kárpátokban 

 már több ponton észlelt Hierlatz-rétegekre látszanak utalni. « Stdrzen- 

 BAUM-ot, sajnos, korai halála meggátolta abban, hogy e tárgygyal bővebben 

 foglalkozzék. 



Ujabb időben azután két munka jelent meg, melyek közül különösen 

 az egyik bővebben foglalkozik ezen lelethely kövületeivel. Az egyik Bittnee 

 munkája : Brachiopoden der alpinen Trias. (Abh. der k. k. Geol. Reichsan- 

 stalt. Bd. XIV. Wien, 1890.; a másik: Dr. Edmund Mojsisovics: 

 Die Cephalopoden der Halstátter Kalke. (Abh. der k. k. Geol. Eeichs- 

 anstalt. Wien, 1893). Mindketten Stürzenbadm anyagát dolgozták fel. Bitt- 

 nee függelék alakjában egy különfej ezetet szentel a dernöi lelethelynek : 

 <i Brachiopoden von Dernö in Ungarni) czímmel. 



Vizsgálódásai annyiban is érdekelnek, mert ezek szerint a dernöi 

 brachiopoda fauna kevert typust képvisel, melyben valódi kösseni alakok 

 vegyest fordulnak elő az alsó és felső Dachsteinmész alakjaival. Sőt a lias 

 rostratáinak is van egy képviselőjük a SpiriferUia Dernoeeiisis Bittnee 

 (nov. sp.)-ben. Különben is e helynek nem egy igen érdekes alakja van. 



Valószínű, hogy ezek a rétegek valamivel régebbiek a valódi kösseni 

 rétegeknél, s hogy faunájuk úgynevezett (icoloniá»-t képvisel. 



Bittnee a következő alakokat határozta meg: 



Terebratula graegariaeforniis Zugm. Gyakori. Kösseni rétegekből 

 eddig ismeretlen volt. Stürzbnbaum Terebratula gr-egaria néven irta le. 

 Eddig a felső Dachsteinmészben. 



Terebratula piriformis Suess. Több példány. 



Terebratula hungarica Bittnee (nov. sp.) Néhány példány. 



Waldheimia norica Suess. 4 példány. 



(I elliptica Zugm. Több példány. 



(I au^triaca Zugm. Igen gyakori. 



« (Aulacothyris) conspicua Bittnee. 



Rhynchonella ftssicostala Suess. Gyakori. 

 Starhembergica Zugm. 



Érdekes, hogy a Rhynchonella subrimosa, mely a Rh. fissicostata ren- 

 des kísérője, itt hiányzik, míg a Starhembergica vele együtt fordul elő. 



