210 sÓBÁNYi gyula: 



90 m mélységben nyiluak a szintes vájatok, melyek a telepek csapása mentén 

 13 — 14 h irányban vonulnak, azonban belőlük keletre és nyugatra haránt- 

 vágások is kiágaznak. A müvelés alatt álló széntelepek KDK felé dőlnek ; 

 számos ENy — DK-i irányú leveles vetődések zavarják meg azokat, melyek 

 mentén a déli részek kelet felé eltolódtak. DDK-nek a széntelepek meg- 

 szűnnek, szétszakadoznak és valószínűleg a mélység felé elvetődtek. 

 A Bianka akna kiégett gorczán szenes agyag között bitumenes mészmárga 

 és kemény homokos meszes agyagdarabokban Lóczy tanár úr kövületeket 

 talált és a következő csigákat határozta meg : 



Melanopsis Hantkeni Hofm., Paludina (Vivipara) soricmensis Nou- 

 LBD.; Lepfopoma aff'. inornatiim Sandbekger. 



A fúrólyukakban a legfelsőbb réteget különböző vastagságú televény 

 alkotja, mely alatt a Bodva folyó sedimentjét, quarz- és csillámpalakavi- 

 csot találunk homokkal keverve. A VI. számú fúrólyukban durva quarz- 

 homok is fordul elő a kavicsréteg alatt s ettől egy sárga agyagréteg vá- 

 lasztja el. 



Az indóház melletti kutató aknában három egymás alatt fekvő durva 

 quarzkavicsréteg van, melyeket szintén vékony sárga agyagrétegek elvá- 

 lasztanak. E rétegek a mennyiben a folyómüködés eredményei, diluvialis 

 és ó-alluviális rétegeknek tekinthetők. A diluvialis rétegek alatt mindbárom 

 fúrólyukban homokkal váltakozó tarka agyagrétegek fekszenek. Tekintettel 

 arra, hogy e képződményeket területünk keleti részén, tetemes vastagság- 

 ban nagy területen kifejlődve találjuk és ezek a bécsi geológusok által a 

 pontusi emeletbe osztattak, analógia alapján a fúrólyukak homokos tarka 

 agyagrétegeit mi is a pontusi képződményekhez sorozhatjuk. 



E rétegek alatt úgy az V., mint a VI. számú fúrólyukakban csak alá- 

 rendelten fordulnak elő agyagok, a rétegek túlnyomóan palás agyag, 

 szén, homokkő, mészkőkavics, mészconglomerát és márga. Peküjök a 

 VI. számú fúrólyukban édesvízi mész. Ezek képezik az oligocaen systema 

 rétegeit területünkön. Az édesvízi mész több ponton a felületre bukkan. 

 Somoditól ENy-ra a Köszörüdombon, továbbá a Somodi és Béres patakok 

 közt az Úrbéri erdő alján a meredek mészköfalhoz támaszkodva enyhe lej- 

 tésű magaslatokat képez. 



II. Pliocaen systema. 



Pontusi emelet. Ezen emelet rétegei a legnagyobb felületi elterjedést 

 mutatják területünkön. Meczenzéftől Jászóig a Bodva balpartján. Jászótól 

 kezdve pedig mindkét parton befedik a régibb képződményeket. A pontusi 

 képződmények éjszaki határát a Zsaba skl. és Biela skl. csillámpala vonu- 

 lat képezi, délen pedig a Kanyapta völgyben fekvő Nagy és Kis-BodoUó, 

 Csecs, Szeszta, Nagy-Ida községekig terjed. Keleti határául az enyiczkei 



