■216 SÓBAN Yi gyula: 



Hogy e terület éjszaki részén található pontusi rétegek települése a 

 folyók működésével áll összefüggésben, az már onnan is kitűnik, hogy 

 kiválóan ott, hol a Bodva, Ida és Hernád folyók völgyei vannak, találjuk 

 legjobban kifejlődve. Kitűnik abból is, hogy e képződmények a folyók mentén, 

 habár elkeskenyedve fölfelé nyúlnak; s végül a kavicsok minősége is vilá- 

 gosan mutatja, hogy a képződményeket melyik folyó törmelékei halmozták 

 fel. A Kanyaptavölgy éjszaki oldalán a pontusi képződményekben csak a 

 csillámpalából eredő kavicsokat találjuk s így ezekről biztosan mondhatjuk, 

 hogy kiválóan a Bodva és Ida területéh ez tartoznak ; míg az opaczkai feltá- 

 Tásban a kavicsok már más anyagokkal is vannak keverve s így a Kaschauer 

 Berg pontusi vonulata a Hernád területéhez tartozik. Ha a pontusi képződ- 

 ményekkel borított terület erosionális völgyeit képzeletünkben betöltjük, 

 akkor kitűnik, hogy az Ida folyó pontusi deltájának csúcsa Hilyónál van, 

 hol a Miszloka és Ida közti vízválasztót takarja. Bukócznál legyező alakban 

 terjed szét és a Hóra erdő. Füves erdő és Hrast ágakat alkotja. Ezen ágak 

 közül a Hóra erdő legrövidebb, a Füves erdő valamivel tovább nyúlik, a 

 Hrast pedig leghosszabb, mert Saca mellett a Szálhegyben végződik. Át- 

 lépve az Ida jobb partjára, az Ortoviska tetőt alkotja, ebből pedig déli irány- 

 ban egy fokozatosan alacsonyodó és kiszélesedő plateau nyúlik le a Kanyapta 

 völgybe, melyet csak a rajta végig folyó patakok árjai darabolnak fel 

 szabályos halomsorokká. Ugyanezen sorrendben a delta egyes ágai alacso- 

 nyabbak lesznek s ebből gyaníthatjuk, hogy az Ida folyó deltájának először 

 éjszaki részét, a mely egyszersmind a legmagasabb, képezte ki s azután 

 fokozatosan délkeletnek, majd pedig délnek tartva, a mindinkább alacso- 

 nyodó, de egyszersmind távolabbra nyulakodó ágakat. Hogy miért volt 

 kénytelen az Ida e karanyarulatot deltájával leírni, annak okát a pontusi 

 rétegek feküjót képező csillámpala felületének lejtősödésében kell keresnünk. 

 E közét a Szálhegy alján és ettől éjszakra a Kővágó feltárásokban napfényre 

 bukkan, a Miszloka patak mentén pedig természetes feltárásokban kitűnik. 

 Ha azonban az Ida jobb partján lévő deltarészletet tekintjük, itt csak az 

 Ortoviska keleti oldalán bukkan ki egy ponton a csillámpala, másutt mélyen 

 alámerül, úgy hogy például a Dobogó pusztán br. Sell Gyula artézi kút- 

 jában 75 m mélységben sem érték el. Világos tehát, hogy a feküt képező 

 csillámpala felszíne Miszlokától Nagy-Ida és Csecs felé fokozatosan lejtö- 

 BÖdik. Ezért kellett az Ida folyónak déli irányban kanyarodni és deltáját is 

 ezen irányban kiképezni. E deltában nagy mennyiségű kavics van feltárva 

 u.m. Vörös-Ráknál, a lörinczkei fúrólyukakban és az Ortoviska éjszaki részén. 

 Pólyiban durva conglomerát fordul elő. A Zsobrák erdőben. Széleshegyen, 

 Ferencz és Dobogó pusztákon már apróbb kavicsokat találtam. Dobogó 

 pusztán 65 m vastag durva homok van a fúrólyukban feltárva. Láthatjuk 

 ebből, hogy a feküt képező kőzet lejtősödésóvel nemcsak a delta tovafejlö- 

 désének iránya, hanem anyaga is összefügg, mert a durvább anyagok a delta 



