A KiNYAPTAMEDENCZE. 21!) 



által a napjainkig tartó folytonos feltöltés sem volt elegendő arra, hogy e 

 medencze eltüntettessék, melynek sülyedése talán a jelenkorig tart. 



Azon ténynek egyszerű konstatálása azonban, hogy e medencze régi 

 kainozoos korú, még nem magyarázza meg keletkezésének közelebbi okát. 

 Lehetséges, hogy az Almás völgyében a werfeni palák árkos vetődések 

 mentén süllyedtek alá ; és akkor a vele összefüggő Kanyaptavölgyben is 

 egész a Hernádig kellene keresnünk KNy-i irányú árkos vetődéseket, melyek 

 mentén a medenczét kitöltő kőzetek talán a legújabb geológiai időig alá- 

 sülyedtek. E magyarázat szerint a Kanyaptamedencze azon megzavartatások 

 eredménye volna, melyek a mesozói hegységet érték. 



Mikor a pontusi tenger niveaujának fokozatos süllyedése mindinkább 

 tért nyitott a folyók működésének, a vizek nagyon természetesen a terület 

 mélyebb pontjaira húzódtak vissza, és tavakat képeztek. Hogy a Kanyapta- 

 medencze a diluviumban tó volt, arra nézve több bizonyitékot találtam. 

 A tó vizének alámosó hatása a déli partokon, különösen Jánok, Resté éa 

 Him környékén a meredek hegyoldalakon nagyon meglátszik. A víz a túl- 

 nyomóan agyag- és homokból álló képződmények alját folytonosan nyal- 

 dosta, az agyagot feláztatta s ennek nem lehetett más eredménye, mint a 

 partok folytonos leszakadása és számos csuszamlás. Az egykori tó éjszaki 

 partján a Bodva, Korony, Ida és más patakok törmelékkúpjai védték meg a 

 partokat az alámosástól ; azonban még e partokon sem hiányzanak min- 

 denütt a tó szinlöinek nyomai. Az enyiczkei plateaun Nagy- Ida mellett a 

 ilO méteres isohypsa egy párkányszélen fut végig, mely alighanem a dilu- 

 viális tó egykori szinlője. A Szakály és Ida patakok közötti törmelékkúpon 

 találunk még egy pár alacsony halmot, melyek meredek, alámosott lejtökkel 

 vannak határolva; de e dombok vonulási iránya vagy az Ida, vagy a Szakály 

 patakéval párhuzamos és így nem szenved kétséget, hogy ezek által mosat- 

 tak alá. 



A Bodva törmelékkúpjának szélén Fédertől nyugatra egy meredek lejtő 

 vonul, mely a Kanyapta áradásai által mosatott alá. Ehhez hasonló lejtő 

 ugyanezen kuj)on még kettő van. Egyiken a 190 méteres, a másikon a 200 

 méteres magasságot jelölő isohypsa fut végig. Nem szenved kétséget, hogy ezen 

 alacsony, de szembetűnő meredekségü lejtök is hasonló hatásnak eredményei 

 mint a legalsó lejtő. Azon körülmény, hogy e lejtök a kúpon zegzugosán 

 haladva mindig ugyanazon magasságban maradnak és így természetes 

 magassági görbék gyanánt szerepelnek, sejteti, hogy ezen omlott lejtők az 

 egykori Kanyaptatónak szinlöi. 



Az enyiczkei plateau déli részén a Harasztdomb meredek lejtői szintén 

 alámosásról tanúskodnak és így nagyon valószínű, hogy e halmok alján a 

 Fekete erdőtől Kenyhecz felé vezető irányban volt a Kanyaptató egyik le- 

 folyása. E lefolyást azonban a Szakály és Ida törmelékével betömte. 



A Kanyaptató állandó lefolyást délnyugati irányban azon völgyelés- 



