A BUDÁI EESERŰYIZSE. 239 



lU. Ellenőrző kísérletek. 



1. 104,07 g vízből 210° C-on szárított maradék 3,5405 g. Az 1000 g-ra 

 -számított maradék 34,0203 g. 



2. 104,07 g víz maradéka kiizított lemért natriumcarbonattal ele- 

 gyítve, óvatosan állandó súlyig izzítva, a natriumcarbonat súlyának levo- 

 nása után 3,4594 g maradékot eredményezett. 1000 g-ra számított mara- 

 dék = 33,2430 g. Izzítás okozta veszteség 1000 g víz maradékából 0,7773 g. 



3. Az alkotórészekből számított szilárd maradék 33,2072 g. 



Mintbogy a maradék vízoldata erősen lúgos hatású volt, egy részlet- 

 ből titrálással meghatároztam a szénsavat s ezt nátriummal egyesítve szá- 

 mítottam be. 



4. 120,75 g vízből a maradékot tömény kéncavval sulphatokká ala- 

 kítottam. A maradékot ammoniumcarbonattal állandó súlyig izzítottam. 

 A sulphatok és a siliciumdioxyd közvetetlenül talált súlya 0,4094 g; 1000 g 

 vízből talált sulphatok 8ulya-33,9047 g. 



5. Az elemzés adataiból számított sulphatoknak és siliciumdioxydnak 

 -8Úlya-33,8878 g. 



IV. Az alkotórészeknek sókká való csoportosítása. 



A sókká való csoportosításnál, az összes chlórt nátriumhoz kötöttem. 

 Megállapítottam, hogy a víz szárazra párologtatásakor vízben oldhatatlan 

 carbonát nem válik ki, továbbá, hogy ^/lo normál sósavval való telítéskor 

 lOOOg vízre számítva 0,4954 g széndioxyddal egyenértékű hasist képző elem 

 van jelen, melyet nátriumnak tekintettem. Minthogy arról is meggyőződ- 

 tem, hogy a vízben hydrocarbonatnak jelen kell lenni, a sók között natri- 

 'Umbydrocarbonatot vettem fel. Csoportosításom szerint 1000 g vízben van: 



Összesen 33,5552 g. 



Ezeket az adatokat egybevetve az eddig ismeretes adatokkal, melyek 

 :8zerintaz ugyanezen alkotórészeket tartalmazó vizek szilárd maradóka 1000 



