242 ILOSVAY LAJOS : A BUDAI KESERŰVIZEK. 



Ha a három többé-kevésbé elkülönített területen található keserű - 

 vizek elemzési adataiból a középértéket a forrásterületek szerint számítjuk 

 ki, hajlandók vagyunk azt következtetni, hogy a budai kesertívizeket két 

 csoportba foglalhatjuk össze. Egyikbe tartoznának a lágymányosi, másikba 

 az őrmezei és örsödvölgyi források vizei. 



Ezt a felfogást erősen támogatná az a körülmény, hogy a kénsav és 

 magnesium az őrmezei és örsödvölgyi keserüvizekben több mint a lágymá- 

 nyosiakban, mig a chlor és a nátrium ezekben több. De bár az őrmezei és az 

 örsödvölgyi vizekben a kénsav- és a magnesiumtartalom szembeszökő meg- 

 egyezése e két terület keserű vizeinek egyenlőségét fényesen igazolná, 

 egyenlőségeknek ellene szól, hogy chlor- és natriumtartalmok eléggé külön- 

 bözik egymástól; s ha a két terület vizeinek chlormennyisége közelebb áll is 

 egymáshoz, mint a lágymányosi vizek chlortalmából számított középérték- 

 hez, más részről natriumtartalomban valamivel még jobban különböznek 

 egymástól, mint a mekkora különbség a lágymányosi és az örsödvölgyi vi- 

 zek natriumtartalma között észlelhető. 



Tekintve, hogy a chemiai elemzések sok hibaforrással járnak, hogy az 

 általam felhasznált adatokat több szerző, különböző időben hihetőleg külön- 

 böző eljárás szerint állapította meg : megengedhető, hogy az egyes alkotórészek 

 összes adataiból számítsuk ki a középértéket, midőn azt fogjuk találni, hogy 

 az egyes értékek, egy-kettő kivételével, a középértékekhez elég közel fognak 

 állni, csupán csak a chlorra találtak fognak nagyon eltérni. Minthogy a 

 chlor menyiségét kellő vigyázattal még jíontosabban határozhatjuk meg 

 mint a kénsavét, világos, hogy az egyes területek vizében talált chlor- 

 mennyiségek eltérését kísérleti hibákból magyarázni nem lehet. Az a tény, 

 hogy legtöbb chlor van a lágymányosi vizekben, kevesebb az őrmezeiekben, 

 legkevesebb az örsödvölgyiekben, azt a meggyőződést kelti bennünk, hogy 

 a chlortartalomban mutatkozó különbség külső körülményektől függ. 



Ezeket előre bocsátva, az elemzések adataitól támogatva kimondhatjuk : 



Először, hogy a budai keserüvizek szilárd maradékának súlyegy- 

 ségében a jellemző alkotórészek súlya közelítőleg egyenlő ; tehát e vizek 

 csak töménység tekintetében különböznek egymástól ; 



másodszor, hogy a chlor mennyisege az egyes keserű vizekben annál 

 több, minél közelebb vannak a források a városhoz, azaz, minél több 

 emberi és állati kiválasztás érintkezhet a talajjal. Végre 



harmadszor éppen azért, mert a keserüvizek szilárd maradékának 

 súlyegységében előforduló, jellemző alkotórészek súlya között a kísérleti 

 hibákból is meg nem magyarázható eltérés nincs, következtethetjük, hogy 

 a budai keserüvizek akár a múltban képződött sótelepek kilúgozása, akar 

 — adr. Szabó József magyarázata szerint — korunkban végbemenő chemiai 

 átalakulás folytán keletkeznek, ugyanazon körülmények között jönnek létre. 



Arra nézve idáig még nincs bizonyítékunk, hogy e vizek valamely 



