SZOKOLY pal: veresviz aranyerei. 



343 



sótelep kilúgozása következtében létesülnének, ellenben azt tudjuk, hogy a 

 dr. Szabó JózsEF-töl emiitett feltételek adva vannak ; tehát valószinű, hogy 

 e keserüvizek föalkotórészei korunkban, folytonosan s oly módon képződnek, 

 hogy azok oldatba jutva, egymástól nem a szilárd maradék jellemző alkotó- 

 részeinek mennyiségében, hanem csak töménységben különböző keserűvi- 

 zeket eredményeznek. 



VERESVIZ ARANYERET. 



Dr. SzoKOL PÁL-tól. 



A «Bányászati és Kohászati Lapok» 189.5. évi 1-ső és 2-ik számában Nagy- 

 bánya általános bányageologiai viszonyait leírván, Veresvíz érczhegységének 

 jellemzésénél kiemeltem volt, hogy összes nemes erei ama zöldkőtracbytban fog- 

 laltatnak, mely a hegységet alkotó quarztrachytnak zöldköves módosulatát képezi. 

 Az érczhegység keleti és északi része igen nagy kiterjedésben a dacittal van kö- 

 rülvéve, mely a felületen a qnarztracbyttól külön álló hegyalakzatokban több 

 rendbeli völgy megszakítással keleti iráayban az andesittal (amphibol-augit ande- 

 sit), dél felé a pontusi rétegekkel határos. 



Az érczhegység számos önálló telére és mellékerei között legújabban 

 figyelemre méltók a Lőrincz-telér folytatását képező u. n. Calasanti-ér ágazatok, 

 melyek a Swaitzer-altáró szintjén feltárások és fejtések alatt állanak. 



Nevezett szinten a «Bittsán8zky» harántvágat nyugati irányban a főtelér- 

 tól 200 m-ben találja az első, 206 m-ben a második és 266 m-ben a harmadik 

 Calasanti telér-ágat. E három telér-ág 1 — 2 h egyközes csapással a főtelér 

 irányát követi. 



16* 



