Sfef IRODALOM. 



Fehér és Fekete Körös vízválasztója a legalacsonyabb. 10— 60m vastag lágj% pelites 

 anyagból állanak, melyekben apró lapillik vaunak nagy számmal. A déli részeken 

 a lágy pelitet kisebb-nagyobb, kizárólag amphibol-pyroxen-audesitekből álló 

 bomba-rétegek borítják. A bombák annál nagyobbak, minél inkább délre esnek. 

 A lágy pelites anyag belj'enként tele van apró magnetitszemekkel. 



A kalugeri lerakódástól mintegy 10 km-nyi távolságban Sustnál ismét tufá- 

 val találkozni. E két hely közt vastelepek fordulnak elő, melyek mélyedéseket, 

 vagy repedéseket töltenek ki a mészkőben, dolomitban vagy qnarzit-homokkóbeu. 

 Babérczből állanak ezek, melyek között elég gyakran mangángumók is előfordul- 

 nak. Származásukat illetőleg Pethö azon nézetben van, hogy legalább részben az 

 ezen vidéket egykor borított andesittufának magnetitporából képződtek. Minthogy 

 hasonló tufában a túlsó oldalon .Jószáshelyen szarmatakorú kövületeket találni, Pe- 

 TEKS a vasércz keletkezésének korát a pliocaen kornak annál valamivel fiatalabb 

 szakába helyezi, midőn az elegyes vizű tenger ezen területről lassanként vissza- 

 húzódott. 



A Fekete Körös völgyének nagy részét fiatal neogénkorú, részben diluvialis 

 agyag, kavics, homok tölti ki, mi néhol majdnem 600 ra absolut magasságig emel- 

 kedik és Szerbestnél 50 — 80 m vastagságban van feltárva. A felsőbb rétegekben a 

 kavics annál nagyobb, minél közelebb esik a hegységhez. Űgy ezen kavics, vala- 

 mint a veres, felső agyag a diluviumhoz tartozik. Ezen rétegek alatt Lunka hatá- 

 rában congeria. card'mni és cypris héj töredékeket tartalmazó, csillámos, kissé 

 homokos és meszes pontusi márga következik. Alsó-Verzárnál a kékes, homokos 

 agyagban vékony lignit- rétegecskék találhatók: ugyanitt elkovásodott fatörzsek 

 töredékei is előfordulnak. Pontusi képződmények vaunak a Fekete Körös balpart- 

 ján, továbbá a Móma és Gyalu-mare között. Itt a Móma-gerincz és Kaluger közti 

 szakadásvonal mentén bekövetkezett, 400 — 500 m-re becsülhető, 4 km-nél széle- 

 sebb sülyedési területet foglalják el; a hol a Fekete és Fehér Körösmenti pliocaen- 

 korú tengerág összeért, a pontúi rétegek körülbelöl 560 m magasságig követhe- 

 tők a gyalu-marei országúton. 



Az ó-alluvialis képződmények átmosódott diluvialis homokos agyagból, ka- 

 vicsból állanak és igen alacsony terraszt képeznek. 



A kalugeri Dagadót'orrás periódusaira vonatkozó pontos megfigyelések alap- 

 ján kiderül, hogy a dagadás közti szünet majd hosszabb, majd rövidebb. 



Az ipari, fontosságú anyagok sorában megemlíti Peters a vasérczekenkívtil 

 e vidék igen szép, színgazdag márványát, továbbá a nagyerejü sziklaforrásokat. 

 melyek majdnem egészen használatlanul hagyatnak. A nem igen jó agyagból 

 elég sok, de közönséges minőségű edényt készítenek. Építőkőnek alkalmas a felsit- 

 porphyr és quarzit-homokkő. 



4. Halaváts Gíula: A Szócsán-ürnovai neogén öböl Krassó- Szörény 

 vármegyében. 



Az öböl legszélesebb N.-Zorlencz és Valeadény közt (kb. 9 km), leghosszabb 

 Prebnl és Berzava közt (kb. 15 km), a tirnovai ág pedig kb. 7 km hosszú. Az egy- 

 kori partot alkotott kristályos palák, carbonoa homokkövek és conglomeratok 



