ORYPHAEA ESZTERHÁZYI PÁVAY. 325 



halomban hevernek az erdélyi múzeum gyűjteményében, nem hittem, hogy 

 az érdeklődő szakférfiak igényeit kielégíthetem. Ez okból elhatároztam 

 magamban, hogy e kövületnek leggazdagabb lelethelyén, a Zsibó mellett 

 emelkedő Rákóczy-hegyen alapos gyűjtést rendezek, és a múlt nyáron 

 szándékomat végrehajtva, a gyűjtést valóban oly szép sikerrel eszközöltem, 

 hogy most közel 40 lehetőleg ép és teljes példány felett rendelkezem, melyek- 

 ből, míg a készlet tart, a tudomány érdekében egy-két példányt a hozzám 

 forduló szaktársaknak szívesen átengedek. 



Midőn gyűjtött anyagomat ezúttal bemutatom, egyúttal megragadom 

 az alkalmat, hogy az érdekes kövületnek erdélyi előfordulására és elterje- 

 désére vonatkozó megfigyeléseket saját bö tapasztalataim alapján meg- 

 beszéljem és valóságos lelethelyeít, valamint fekvőhelyeit is megálla- 

 pítsam. 



Tudvalevő, hogy dr Pávay Elek volt az első, ki a tudomány mai köve- 

 telményeinek megfelelően ábrázolta, leírta és elnevezte ezt a szép kövületet.* 

 Pávay leírásában helyesen méltatta Joh. Ehr. Fichtel érdemeit, a ki (iGry- 

 phiti* néven először emlékezik meg müvében ** e kövületről és annak első, 

 jól felismerhető ábráit is közölte volt. Fichtel a következőket írja az elő- 

 fordulásáról. 



1. Munkája 20. lapján: Zsibó határán egy völgyben, melyen végig 

 patak foly, különböző kövületek találtatnak, melyek a hegyoldalból kigurul- 

 nak s ezek közt a gryphítek is. Ép zárral és csőrrel bíró darabok nagy 

 ritkaságok és csak két példányon láthatta, hogy a hegyes búb madárcsőr- 

 höz hasonló behajtással bír. Még ritkábbak a fedővel is ellátott doublettek. 

 Öt évi gyűjtés után is csak négy ilyen példányt kapott. Saját gyűjtésem ered- 

 ményéből kitűnik, hogy azóta (több mint 100 éve) mily alaposan megvál- 

 toztak itt az előfordulás körülményei. 



2. A 22. lapon említi Fichtel, hogy a Meszes-hegy tövében, a Zilahról 

 Magyar-Egregyre átvivő út mellett, itt-amott a hegyek lejtőin talált egyes 

 gryphitet, de nagyon megrongált állapotban. Ez a lelethely tehát meglehe- 

 tősen határozatlan, miután a község nincs megemlítve, melynek közelé- 

 ben van. 



3. Műve 25. lapján kiemeli Fichtel, hogy Bács határán, a mellette 

 levö kőbányákban és a szántóföldeket borító Lenticulariák (Nummulites 

 intermedia és Fichteli) közt is talált néhány nagy gryphitet, de teljesen 

 kopott állapotban. 



* Kolozsvár környékének földtani viszonyai. — A m. kir. Földtani Intézet Év- 

 könyve. Pest, 1871. 375. 1. 



** Nachriclit von den Versteinerungen des Grossfürstentliums Siebenbürgen. 

 Nürnberg, 1780. 



