326 KOCH ANTAL: 



Saját tapasztalásaim alapján erre a lelethelyi'e nézve tévedésnek kell 

 fennforognia, s az állítólagos gryphit csak az Ostrea gigantea kopott példá- 

 nyaira vonatkozhatik. 



4. Munkája 45. lapján azt mondja Fichtel, hogy egy Gyalutól észak- 

 nyugatra esö völgyben s az azt alkotó mindkét hegynek lejtőjén számos 

 gryphit fekszik szerteszét. Ez valóban úgy van a Hidasalj és Budoló patakok- 

 völgyeiben. 



5. Végre az 54. lapon Valkót is említi Fichtel, mint a kérdéses gry- 

 phit előfordulási helyét. 



Fr. E. von Hauee és dr. Guido Stache ismeretes alapvető munká- 

 jukban * csak két helyen emlékeznek meg kövületünki-öl. A 144. lapon 

 ugyanis, a glaukonitos márgák és mészkövek rovata alatt ez áll : « Am Vásár- 

 helyer Berg, wo die Schichten in dem Strassengraben anstehen, kommt 

 darin ausser Anomyen und kleiuen Austern auch die Kiesenform einer 

 Gryphíea (wahrscheinlich G. latissima, eine Kressenberger Form oder eine 

 neue Art) von). Ugyanitt azonban Magyar-Létát és Sárdot (Gyulafehérvár- 

 nál) is fölemlítik, mint a nevezett kőzetek és kövület előfordulási helyeit. 

 Saját tapasztalásom szerint Magyar- Létánál csakugyan bőven található a mi 

 gryphaeánk ; Sárdnál való előfordulása azonban néhány erősen kopott pél- 

 dányra vonatkozik, melyek a jóval ifjabb rétegekbe bemosás utján juthattak, 

 vagy véletlenül kerültek oda. 



A 455. lapon a gyerö-vásárhelyi előfordulás körülményeit részletesen 

 leírják a szerzők. 



Dr. Pávaí Elek fennemlített munkájában, a i279. lapon elmondja, 

 hogy gr. Eszterházy KÁLMÁN-nál 1870-ben Gyalu határában, a Szőlöalj 

 nevű dűlő közelében, szétszórva lelték gryphseánk kojjott példányait; a 

 Szőlőalj laposán azonban a szekérút talajából számos ép példány látszott 

 ki, és 50 lépésnyi körben, körülbelül 2 — 3 tenyérnyi mélységből mindenütt 

 kiáshatták azokat, legtöbbnyire alsó hóját, de csekélyebb mennyiségben 

 felsőt is. 



Pávay kevésbbé saját gyűjtése, mint inkább az elősorolt irodalom és az 

 erdélyi múzeumba került példányok alapján, a Gryphaea Eszterházyi 

 következő lelethelyeit állapította meg : Zsibó, Meszes, Gyalu, Valkó, Bács, 

 Gyerö-Vásárhely, Almás völgye (gr. Vas Sámuel aj.), Magyar-Sárd (Halmágyi 

 Sánd. aj.), Kolozsvár, Czigánypatak (Schütz .J. aj.) ; továbbá Nagy-Kapus, Kita 

 és Szucság határainak ama részei, melyek a szölőalji zátony felé néznek. Ezen 

 lelethelyekböl azonban Bács, Almásvölgy, Magy.-Sárd, Kolozsvár, Kita és 

 Szucság határai, saját tapasztalataim nyomán nem bizonyultak be azoknak ;^ 

 oda csak véletlenül juthattak egyes darabok. 



Geologie Siebenbürgens. Wieu, 1863. 



