344 IRODALOM. 



és az a [100] és t [TOl | hiiiuya jellemzi. A lapok általában simák és fénylők, 

 de néhánynak a felülete, valószínűen eo:y oldószer hatása folytán, mégis meg- 

 támadott, éides. Az a [lOOj és v (521) lapjai gyakran érdesek, sőt olyan kris- 

 tályok i.9 vannak, melyeknek lapjai a c [001) és X [T21) kivételével egyaránt 

 megtámadottak. Az x{T21) és c JOOI) lapjai finoman vonalasak az [x : t] 

 illetve [c : a] övtengelyckkel esyközösen. 



Az ásvány három irányban hasad, t [TOl) a kitűnő, a |100) és d (101) 

 pedig az igen jó hasadás irányai ; hajlékony és már csekély nyomásra is hasadási 

 lemezekre és rostokr.-i hull szét. Keménysége 2— 2V2, fajsúlya 5,529 (Loczka). 

 Fémszerű gyémántfényű, színe cochenille-kermesinvörös, a felületén gyakran 

 feketés ólomszürke, néha okkersárga porral borítva. Kai'cza meglehetősen sötét 

 cseresnyevörös. Az apróbb kristályok átlátszók — áttetszők. Az elsötétülés a 

 symmetriatengely övében vele parallel, pleochroismns ezen övben igen csekély, 

 fénytörés igen tetemes fokú. 



Az új ásvány vegyülete Loczka József elemzése nyomán a következő: 



Az arzéntartalmat a különbségből liatározta meg és az összetétel As S2 TI 

 tapasztalati képletnek felel meg. Szerző a loranditot isomorphnak tartja a miar- 

 gyrittal, a mit egy más alkalommal fog bizonyítani. Az új ásványt asbestszálon a 

 lángba tartva, igen könnyen megolvad, a lángot sötét smaragdzöld színre festi és 

 teljesen elillan. Kicsiny üvegcsőben melegítve, csakhamar fekete, fénylő lencsévé 

 olvad és thallium- meg arsensulfidra és arzénes savra bomlik, melyek mint fekete, 

 narancs és fehér színű gyűrűk a falakra telepednek. Végül megemlíthetni, hogy a 

 lorandit salétromsavban kén kiválasztással oldódik. Dr. Sohmipt Sándor. 



<42.) Gyöby István : A methylendinitrodiamin és vegyületei. (Math. és term. 

 tud. Értesítő, 1894, 12, 413—419.) 



E dolgozat többi között az előbb a CH* Ni Or, Na2 és CH. N* üa Nas . Ha 

 képletekkel megadott vegyületek formuláját a következőkre helyesbbíti : NaaCHa 

 X4 O4 . He és Nas CH2 Ni 0* . ÍHí O (1. Földtani Közlöny, 1893, 97.). 



Dr. ScHMiDT Sándor. 



(43.) Pálfy M : A pyrrhotin előfordulása Borévnél. (Értesítő az erd. Múzeum 

 egyl. orv. term. tud. szakosztályából, 1895, XX. 54 — 57). 



A pyrrhotinnak ezen már ismert termőhelye Borévnél (Torda-Aranyos 

 megye) van, a községhez közel, a Járafolyó völgyszorosában, az ősmésznek a 

 phyllittel való érintkezésén. A társásványok quarz és pyrit. A vaskos, üde álla- 



