354 TÁRSULATI ÜGYEK. 



barytoktól, a mennyiben a b tengely szerint (Miller állítása) megnyúltak. Össze- 

 sen 18 alakot constatált rajtuk, ezek közt a (772) pyramis líj. 



3. P. Inkey Béla értekezett: aMagyarorf:zág talajviszonyairól a legújabb 

 földtani és földinivelési térkép álapjánti. Bevezetésül főbb vonásokban Magyar- 

 ország domborzati viszonyait ismertette. Az egyes művelési ágak és a domborzati, 

 illetőleg geológiai viszonyok közt bizonyos összefüggés kimutatható. A magas 

 erdőségek a hegyes vidéket foglalják el, egy másik faj a ligeti erdők a folyók men- 

 tén a nedves helyeket borítják, míg egy harmadik fajuk a homoktalajhoz kötött. 

 A legelőknek szintén több faja van ; a havasi legelők az erdők határán felül vannak 

 és csak a Kárpátok magas hegygyűrűjében találhatók ; a síksági legelők éppen a 

 legmélyebb helyeket foglalják el a negyedkori és alluviál területeken és pedig vagy 

 szikes, vagy homokos talajon, tehát a szántás-vetésre alkalmatlan helyeken. A föld- 

 mívelésre legalkalmasabb terület, mint szántóföld, rét, kert és részben szőllö 

 alluviális és diluviális vidékeken vannak. A s/őllő vagy hegyvidéki, ez a kisebb 

 hegységek f zélén és a dombvidéken, vagy homok szöllök a síkságok. A legjobb bor- 

 vidékek trachyton vagy fiatal harmadkori eruptív közeteken vagy löszön vannak. 

 Ugyancsak a negyedkori képződményekliez (főképen lősz) vannak a szántóföldek 

 kötve. Előadó a társulat által kiadott geológiai térképen és a földmívelési minisz- 

 térium által kiadott földmívelési térképen demonstrálta az elmondottakat. 



VI. SZAKÜLÉS 1896. DECZEMBER HÓ 2-ÁN. 

 Elnök : Böckh János. 



A titkár jelenti, hogy a társulatnak egyik régi tagja és 1888 óta leve- 

 lező tagja : 



H. Hazslinszky Frigyes collegiumi igazgató Eperjesen, f. év november 19-én 

 meghalt, úgyszintén 



Preuszner József kir. tanácsos és magánzó Budapesten, folyó év november 

 18-án meghalt. A szakülés e jelentést szomorú tudomásul veszi. 



Eendes tagnak ajánlja az e. titkár a « Geo-palaeontologiai Nemzeti Muzeu- 

 mot" Zágrábban. 



Előadások : 



Dr. KüCH Antal : .\ « Gríjphaea Eszterházyi elöfordulcisáról ós elterjedéséről » 

 értekezett. Eöviden ismertetve Fichtel, Stache, Pávay és Hoffmann az e fajra vonat- 

 kozó munkálatait, áttért az egyes lelethelyek és előfordulási viszonyok jellegzésére. 

 E fajt hosszú ideig csupán hazánk délkeleti hegyes vidékén Erdélyben találták, 

 míg 1884-ben Sdess E. Közép-Ázsiából is kimutathatta. A legtanulságosabb és 

 gyűjtésre leghálásabb lelethely a Zsibó melletti Rákóczy-hegy. Előadó a saját fel- 

 vételei alkalmával felkereste az egyes leletlielyeket, s azt találta, hogy a G. Eszter- 

 liázyi többnyire márgás rétegekben a Nummütes perforata szintek alján fordul 

 elő. SuEss E. szerint szintén az alsó eocaenben fordul elő. Áttérve a Zsibó melletti 

 Ríikóczy-hegy geológiai ismertetésére, jellegzi a kövületet és a különböző helyeken 

 gyűjtött példányokat bemutatta. 



