NYrOATSZEHBIA CxEOLOOIAI VI^^ZÜ^■VAIRÓL. 11 



li) Paleogón. 



Az eocénképződiiiéiiyek eddigi kutatásaim után ítélve hiányzanak 

 a szóbanforgó hegyvidéken. 



A Tuzlától északra emelkedő' Majevica-hegység olajtartalmú eocénje 

 KDK csapásban csak a Drina folyóig követhető, itt délre kanyarodva 

 kiékelődik. A Drina túlsó oldalán, Szerbiában már a paleozoikus és mezo- 

 zoikus képződmények felépítette Gucsevo, Cer és Iverak hegységek emel- 

 kednek. A Drina völgye kétségtelenül nagyszabású törésnek felel meg, 

 amely apám nézete szerint okozati összefüggésben állhatott a duna völgyi 

 töréssel, sőt talán az Adriai-tenger Albán-partvidékének észak-déU irányú 

 beszakadásával is. A térkép szemlélete is meggyozőleg szól eme teória mellett. 

 Egyébként a Diina-völgy Zvorniknál és Visegrád vidékén is feltűnő éles 

 határt képez a bal- és jobboldalán fellépő, korban és fáciesben rendkívül 

 eltérő képződmények közt. Részletesebben azonban itt a Drinavidék geo- 

 lógiájára nem térhetek ki. 



A Masics-hegység Zsujovics-tól eocénnek vett fhse nézetem szerint 

 a paleozoikumba és a triász werfeni emeletébe helyezendő, míg a Zsujovics- 

 tól ugyancsak eocénnak vett Ostruzsnica Sremcica közt fellépő flisképződ- 

 mény a topcsider-rakovicai krótaflissal egyezik. 



A tengeri oligocén-képződmények ugyancsak problematikusak. 

 A Loznica környékén és a Radalj -völgyben előforduló vörös homokkövek 

 és slírszerű palás agyagok lehetséges, hogy a Majevica-hegység felől be- 

 szögelő oHgocéntenger parti képződménye nek felelnek meg, bár sejtésem 

 szerint ezek is már a mediterránüledékeihez tartoznak. A valjevói, kos- 

 jericii és talán a zavlakai meg kamenicai medencék beltavi kovás márga 

 éa homokkő üledékei, vezető kövületek híján, ugyancsak problematikus 

 korúak. Tekintve a valjevói medence kovás márgáinak nagyfokú egye- 

 zését a kremnai és bielo brdói beltavak üledékeihez, koruk az utóbbiakból 

 előkerült növénylenyomatok alapján, dr. Tuzson János tudományegyetemi 

 tanár szíves meghatározása után, az oligocénkorba tehető. Nem lehetetlen 

 azonban az sem, hogy az oligocéntől kezdve kisebb-nagyobb megszakítás- 

 sal a legfiatalabb pliocénig beltavak borították e belső peneplén medencéket. 



i) X e g é n. 



A miocénkorban Nyugat-Szerbia nagy része víz alatt állott. A Bel- 

 grádihegységet a mediterrán tenger peneplénné tarolta. Az Avala-hegyen, 

 meg Belgrád környékén több helyütt megtalálni a mediterrán bekérge- 

 zését. Belgrádban a Kalimegdán- várhegyet is mediterrán mészkő és konglo- 

 merát homokkőképzŐdmány alkotja, amit különben már Zsujovics is 

 gazdag faima alapján ismertetett. 



