O VEGYES KÖZLEMÉNYEK. 



ELNÖKI MEGNYITÓBESZÉD. 



A Magyarhoni Földtani Társulat 1918 február hónap 6-án tartott 

 68-ik rendes közgyűlésén elmondotta 



SzoNTAGH Tamás dr. elnök. 



Mélyen tisztelt közgyűlés ! 



Ismét egy évi munkásságunk főkönyvének zárlatánál vagyunk és 

 híven be kell számolnunk társulati életünk mozzanatairól és mindarról, ami 

 működésünkkel összefügg. 



Az emberiség vérengző s a történeti jogokat, a higgadt judiciumot 

 épen nem tisztelő lázas rohama, úgylátszik, már tetőpontját elérte ; de most 

 a betegség egy másik, nem kevésbé veszélyes irányba kezd átcsapni, 

 amely nemcsak társadalmunkat, de eddigi életünket is egy egészen új, még 

 igen ismeretlen krizisbe sodorhatja. Az ember tárrsadalmának és természet- 

 szerű fejlődésének bizonyos irányú rohamos, gyökeres, átmenet nélküli 

 átformálása ; mint minden a természet örök törvényeivel ellentétes cselek- 

 mény, rendesen nem szokott a legüdvösebben végződni. A régi formák, 

 'a régi társadalom elavult, elkorhadt intézményei; igaz, hogy a mai ember 

 természetének és igényeinek megfelelően alakítandók át és pótlandók: de 

 emiek az igen nehéz és óriási felelősséggel járó munkának, a leglelkiismerete- 

 sebb óvatossággal és az emberi természet sokoldalúságának teljes ismereté- 

 vel kell megtörténni. 



Mindnyájan jól tudjuk, hogy valamit elpusztítani, elrombolni köny- 

 nyebb, mint valami jobbat, szebbet, hasznosabbat felépíteni, teremteni. 



Vajjun a béke bizonytalanul röpködő galambja nem alakul-e át raga- 

 dozó ölyvvé, amely a várva-várt olajág helyett tüskés bogáncsot hoz majd 

 vérszomjas csőrében?! Hazánkban a szélsőségekre való hajlandóság úgyis 

 megvan; ez pedig a higgadt, meggondolt és áldásthozó munkának nem' 

 barátja. Szeretjük az egetverő, csattanós gondolatokat és frázisokat hangoz- 

 tatni. Azt képzeljük, hogy a. természet szigorúan előírt haladását félre- 

 tolva, mi nagy ugrásokkal érhetjük el azt, amit mások folytonos, kitartó, 

 :gondos és előrelátó munkával szerezhettek csak meg magoknak, és pedig 



