KLNÖKI MEGNYITÓBESZÉD. 31' 



Rokon társulatok működése. 



Eokontáit^ulataiiik és intézményeink működésére térve át, először is 

 a m. kir. Földtani Intézet jóformán rendes kerékvágásban haladó munkás- 

 ságával találkozunk. 



Az 1016-ik évi működéséről két erős kötet «Évi jelentés»-ben számol be. 



Ebből is olvashatjuk közhasznú működésének egészséges, erős fejlő- 

 dését , szétágazódását . 



A Balkán geológiai és bányászati tanulmányozását sokkal nagyobb 

 méretekben s hosszabb időn át folytatta. Ezzel ismét gyarapította annak 

 geológiai ismeretét és sok becses ősanyagra fogja figyelmeztetni hazánk 

 vállalkozóit és nagyiparosait, de hathatósan szolgálja hadseregünk ér- 

 dekeit is. 



Az 1917-ik évben dr. Lóczy Lajos m. kir. földtani intézeti igazgató 

 is hosszabb időt töltött az érdekes területen s az Ő mesteri keze fogja a 

 munkatársak gyűjtötte szálakat egy hasznos egésszé egybeszőni. 



Azt hiszem, hogy ezen megmozdulástmk és tudásmik érvényesítése 

 hazánk határain túl is — ha talán nagyobb közvetlen haszonnal mostan 

 nem is jár — bizonyos fokig mindnyájmikra üdvös és megnyugtató lehet, 

 mert dokumentálja azt, hogy végre mi is mertünk valamit cselekedni. 



És mostan a legnagyobb tisztelettel, hálás eHsmeréssel hajtjuk meg 

 zászlónkat a legislegkiválóbb rokonunk és büszkeségünk, a kir. Magyar 

 Természettudományi Társulat előtt. 



Xagy dolgot vitt végre, elejétől kezdve mostanáig, a társulat mindig 

 hivatott, lelkes és kitartó vezetősége. 



Teremtett egy nagyszabású, vagyonos és a mi viszonyainknak meg- 

 felelő társulatot, amely a magyar közönségnek nehezen hozzáférhető lelkü- 

 letéhez, sajátságos ízléséhez, okosan alkalmazkodva, megkedvelteié azzal a 

 természettudományokat . 



Igazán mesteri volt ezen munka. 



Épen mostan repül szét a Természettudományi Köz- 

 löny ötvenedik évfolyamának 1 —2. száma, a haza minden vidé- 

 kére, ahol mintegy 12,000 tag várja örömmel, okul belőle és erősödik 

 a magyarság szellemében. 



Nem találok elég érdemes szavakat legnagyobb elismerésünk kifeje- 

 zéséhez. De hiszen ez talán felesleges is. Akik ezt a mmikát végezték és 

 végezik, lelkiismeretök legmegnyugtatóbb érzésével mondhatják ; mi a hazai 

 közművelődésért és közérdekért, a gyakorlati életért és a tudományért 

 mindent megtettünk, amit csak tehettünk. 



Emberé a munka, Istené az áldás ! 



Kisérje ez a végtelen áldás, az emberi munka e remekét, időtlen- 

 időkig ! 



Az «0r szagos Magyar Bányászati és Kohászati; 



