44 Dl VADASZ ELEMÉR 



-vonatkozó óriási irodalmat. Leíró ősién jrtani munkáinak túlnyomó része a 

 gerinctelen állatosztályokkal, leginkább a fora mini f érákkal, puhatestűekkel 

 és rákokkal foglalkozik. Ügy ezekben, valamint rétegtan -fa miisztikai mmikái- 

 ban legnagyobb előszeretettel a barmadidős/aki képződmények vizsgálatát 

 művelte. Ebben nyilvánult meg mimkásságának nemzeti jellege, amennyiben 

 mindig hangoztatta, hogy Magyarország harmadidőszaki képződményekkel 

 borított teiülete elsőrendű szükségletté teszi ezek részletes tanulmányozását 

 a hazai szakemberek részéről. Ennek a mondhatnám nemzeti kötelességnek 

 egyik letéteményese Hantemin volt, akinek működése főként az idősebb 

 harmadidőszaki képződményekre terjedt ki. Az ő irányzatának megfelelő 

 kiegészítése céljából választotta tanulmányozásának céljául Lőrenthey a 

 fiatalabb harmadidőszaki rétegeket s ezek között is leginkább a pannóniai 

 üledékeket, melyeknek vizsgálatában a külföldi összehasonlításnak is nélkü- 

 lözhetetlen kútforrásai gyanánt szolgáló példás munkákat létesített. 



Első munkája «A nagymányoki pontusi emelet és faunája», bevezetője 

 a magyarországi pannóniai rétegek faunájával, rétegtani és keletkezési viszo- 

 nyaival foglalkozó számos tanulmánynak, melyekre még HANTKENbuzdította. 

 Egymásután írta le a Dunántúl számos előfordulását, a szekszárdit, az ár padit, 

 a hidasdit, kurdit, majd a buda pest-környékieket s a balatonmentieket. 

 Hasonló módon vizsgálta az Erdélyi Medence különböző pontjain kibukkanó 

 pannóniai és levantei rétegek faunáját is s a Természettudományi Társulatban 

 pályadíjat nyert «Baróth köniy ékének földtani viszonyaid című munkája még 

 kézi ra t ba n ma ra dt . 



Ezekkel a részlettanulmányokkal nemcsak az addig szegényes faunájú- 

 nak jellemezett pannóniai és levantei faunákat gazdagította, hanem reá- 

 világított ezeknek a rétegeknek szintezhető voltára s megállapította az egyes 

 szintekre jellemző kövülettársaságokat. Az önmagukban is lezárt egységek 

 gyanánt közrebocsátott s a legaprólékosabb részletekbe hatoló megfigyelé- 

 seken alapuló leírások mindmegannyi láncszemei annak a nagyszabású tervé- 

 nek, melyet a magyar és erdélyi medencék pannóniai és levantei rétegeinek 

 egységes összeállítására vonatkozólag kivitelre már nem juttathatott. ((Buda- 

 pest pannóniai és levantei korú rétegei és ezek faunája* című akadémiai 

 székfoglaló értekezése is, n)ely ezeknek a kép'/.ődményeknek általánosabb 

 áttekintését és szintezését nyújtja, a PalseDntographicában megjelent «Die 

 pannonische Fauna von Budapesti) cím ű tanulmányának folytatásáról szóló 

 előzetes jelentése gyanánt tekinthető. Mindezekben a munkáiban tisztázta 

 a pannóniai rétegek édesvízi és elegyesvíz ű jellegét s a gazdag puhatestű 

 faunán kívül foraminiferák jelenlétét is megállapította. Eredményeit ebben' 

 a tanulmányi körben, csakis az ő fáradhatatlan, évek hosszú során át folyta- 

 tott kitartó gyűjtései tették lehetővé. Aki látta, hogy ugyanazokat a lelő- 

 helyeket milyen lankadatlan szorgalommal és változatlan érdeklődéssel 

 kutatta és gyűjtötte különböző időkben és ismételten, az tudja csak igazán 

 megérteni, hogy ebben a mások kezében keveset érő vizsgálati körben ilyen 

 jelentékenyet alkothatott. Kedvelt tárgykörével való foglalkozása arra a 

 meggyőződésre vezette, hogy a magyarországi pontusi rétegekre célszerűbb 



