I8MERTETÉf5BK. 57 



Az urániviniszurokérciiél kistltb mennyis é^Ojcii, de elterjedetebben 

 találunk egyes uránium-ásványokat, a durvaszemű líránitokban. a pegma- 

 titekben, apró szemcsék alakjában. Ilyenek, az uránium-csillám 

 (kálcium-uránit), ura not borit (t bori umszi likát, 1—10% urániummal 

 és 40 — 50% tboriummal), tborianit (tborium és urániumoxid, ritka 

 földekkel és ólommal, 9—10% uránium- és 65% thoriumtartalommal), 

 sa mars kit (a ritka földnek és uráni unnia k niob- és tant ál vegyületei, 

 8— 10% urániumtartalommal), ferguszonit (ugj^anaz mint az előbbi, 

 1—7% urániummal), monacit (uránium és tborium, valamint a ritka 

 földek foszfátja. 0—5% uránium-, 7—30% thoriumtartalomma'l), 



A fölsorolt ásványok gránitba zárva, tebát eredeti p'ú'ói kőzet- 

 ben találbatók, melyek mállása, illetve átkristályosodása adja a másodla- 

 gosan fekvő urániumásványokat. Ilyennek tekintjük: a carnotitet 

 (kálciumurániumvanadát, mintegy 50% urániummal), mely Colorado- 

 ban bomokkövek között, aránylag tekintélyes mennyiségben található. 

 Ilyenek a gummit (urániumoxidhidrát, ólom- és kovasavtartalommal, 

 50—65% ui'ániummal), a kalkolit és torbernit (réz ua ni 1 foszfát, 

 mintegy 50% urániumtartalommal). autunit (kálciumuranilfoszfát, 

 körülbelül 50% urániummal), ur a n o s ph a e ri t (uránium- és bizmu- 

 toxidhidrát, mintegy 40% urániummal), uranospinin (kálciumurá- 

 niumárzenát, 49% urániummal), zeunerit (rézura nialarzenát, mintegy 

 50% urániummal), nranocitrit (báriumuránilfoszfát. 46% uránium- 

 mal) stb. 



Az uránium vegyületeket, leginkább üveg- és porcellánfestéknek használ- 

 ják s régebben e célra bányászták. Nemrégen még a világ egész uránium- 

 szükségletét, a csehországi, joachimsthali bányák látták el. Itt főként urá- 

 ni umszurokércet fejtettek. Az osztrák k. k. Arbtits ministeri um kimutatása 

 szerint , J o a c h i m s t h a 1 b a n, 1854-től 1914-ig, összesen 498*5 tonna 

 urániumszurokércet fejtettek, átlag 50% urániumtartalommal. Csehország- 

 ban, ezenkívül még F r e i b e r g b e n, P r z i b r a m b a n. S c h ö n- 

 fichtben és Petschauban találnak uránium vegyületeket, de oly 

 kis mennyiségben, hogy azokra rc;ndszeresen nem bányásznak. A Cseh Érc- 

 hegység Szászoi-szág felé eső részén, Johanngeoi-sgstadtban és Breitenbrunn- 

 ban szintén fejtenek urániumércet, de az itt fejtett urániumszurokérc csak 

 elenyésző csekély ; annak évenkint fejtett mennyisége, alig éri el a 0*6- 0*7 

 tonnát. Eégebben ismert urániumlelőheh'ct még Angliában, Cornwallban 

 találunk. Itt több ízben kezdték az érc fejtését, de csak amióta a rádium 

 oly keresetté vált, fejtik ismét, a benne található rádium kedvéért, A Corn- 

 wall környéke 1910-ben állítólag, kerekszámban 80 tonna, urániumban sze- 

 gényebb (6—30% urániumtartalmú) ércet szolgáltatott. 



A rádium megismerésével a rádiumot szolgáltató uránium ásványok 

 keresése is erősen fellendült. Portugália északnyugati sarkában, szétszórtan, 

 mintegy 150 urániumlelőhelyet találtak, amelyekben nagymennyiségű, 

 de urániumban szegény (0-2—5% Ü^O^ tartalmú) kőzeteket fejtenek. E kő- 

 zetekben az uránium főleg kalkolit és autonit alakjában van és e kőzet közül 



