62 ISMERTETÉSEK. 



gyalásból csak néhány általános tény ismertetésére szorítkozhatunk. A 1 e- 

 Bzakadás féleségeinekés módjainak tárgyalásánál ismerteti a vetődés 

 mértékére és alakjára vonatkozó adatokat. Behatóbban tárgyalja 

 a reátolód ás jelenségét, mely kizárólag gyűrt hegységhez van kötve 

 s a fordított rendben megismétlődő rétegekről ismerhető föl. Megkülönböztet 

 hosszanti-, haránt- és r e d ő á t t o 1 ó d á s t . Az első kettő lehet 

 fedő, ha a reátolódott rész vízszintes vetülete födi a fekvőt, ami mindig 

 ferde vetősíknál következik be. A redőáttolódás mindig fedő. A hosszanti 

 reátolódások jelentőségét hangsúlyozva a német-belga szén vidék példáján 

 kívül megállapítja ezek jelenlétét a Dinaridákban, az Északi- és Déli -Mész- 

 alpokban, Svájci Jm'ában, Eajnai palu hegységben a Kaledon áttolódásában 

 stb. A hosszanti á t t o 1 ó d á s o k a g y ű r ő d é s i folyamatot 

 vezetik be s annak fejlődése közben is keletkeznek. 

 A redőáttolódás a gyűrődés légvégső szakasza, mely az átbuktatott 

 redők tengelyirányú szétszakadásában nyilvánul. Tisztázza a hosszanti és 

 a redőáttolódás között levő különbségeket s megállapítja, hogy ugj'anazon 

 a területen az utóbbiak szükségképpen fiatalabbak. A nagy távolságokra 

 történt áttolódásnál a műszótár elsőbbségi elvének alapján jogosan kifogá- 

 solja az áttolt rög «takaró> elnevezését, amely már a kitörés béli kőzetek 

 lávatakarójánál le van foglalva. A hosszanti- és redőhasadékoknak meg- 

 felelőleg megkülönbözteti a csúszó és gyűrt takarókat. Ezután tár- 

 gyilagosan bírálja a takaróelmélet jogosultságát s arra a helyes eredményre 

 jut, hogy «ha a takaróelméletben valamely áttolódott terület eredési helye 

 («gyökerei>) nem mutatható ki, akkor ez a fölfogás mindenképen sántít.* 

 A harántáttolódások a gyűrődésnél fiatalabbak. 



Az összes többi vetődésféleség példákkal megvilágított tárgyalása 

 után a gyűrt hegységek deformációjának sorrendjét a következőképen álla- 

 pítja meg : I. a gyűrődés előtt vagy amiak kezdetén : megelőző hosszanti 

 áttolódás és vízszintes eltolódás ; 11. gyűi'ődés hosszanti áttolódással, víz- 

 szintes eltolódással, redőáttolódással és a nyergekben föllépő hossz- és haránt- 

 törésekkel ; III. a gyűrődés után a redőket keresztező utólagos eltolódások, 

 leszakadások, haránteltolódások. 



A vetődések mozgási irányával foglalkozó rész különös nyomatékkal 

 hangsúlyozza ennek a kérdésnek tanulmányozását minden esetben, mivel 

 a «nagy méretekkel dolgozó tektonikusok ezeket az aprólékos jelenségeket 

 többnyire elhanyagolják. Az elmozdulás irányának megállapítására nézve 

 különösen a csúszási felület s annak vonalai, barázdái vagy rovátkái 

 adnak útbaigazítást, mert ezek «a mozgás irányának megkövesedett és meg- 

 testesített nyomaíD, Emellett a rétegeknek a vetődés mellett észlelhető 

 elhajlása is szemügyre veendő. 



A vetődések (együttes előfordulása vagy vi-tődési övet formál, ha azok 

 többé-kevésbé párvonalasak, vagy vetődéshálózatot mutat. Az előbbinek 

 tárgyalásánál tanulságosan ismerteti a lépcsős vetőd és rendszert, 

 a s as bérce k (Imretok) és árkok keletkezését, mely az utóbbi időben 

 Andrée. Salomon. Quiking ív Walther munkáiban sok részletében tisz- 



