GEOLÓGIAI ESEMÉNYEK. , 67 



hanem mivel a többi középiskolák ívfurmjáiuik előrevetett árnyékának 

 tekinthetjük. Épen az utóbbi szempont teszi szükséfíessé, hogy néhány meg- 

 jegyzést fűzzünk hozzá eztn a helyen is. Mindenekelőtt megállapítjuk, hogy 

 a földtannak a tantervbe való fölvétele nagyjában azoknak az elveknek 

 alapján történt, melyek ennek a tárgynak tanítását sürgető újabb közle- 

 ményekben és tanáregyesületi vita ülések határozataiban megállapítást nyer- 

 tek.^ Az ásványtani és földtani anyag viszonya azonban nagyjában a régi 

 maradt, legföljebb javulás annjnban van, hogy az á.-ványtani anyag a föld- 

 tanival szemben kifejezettebb előismeret jelleget kapott. Az anyagnak az a 

 módszeres egysége, melyet a földtani beállítás nyújt s melyet más helyen 

 részletesebben kifejtettem, ^ ezzel a beosztással még csak a kőzetekre nézve 

 nyert megoldást, amennyiben ezek nem önálló rendszerben, hanem a föld- 

 történeti működő tényezők eredményei, termékei gyanánt ismertetendők. 

 Az ásványokra nézve ugyanilyen megoldás annál is inkább kivánatos, mert 

 a tanítási anyag észszerű sorrendje a mai alakban kivihetetlen. «A legfontosabb 

 kőzetalkotó és gyakorlatilag hasznosítható ásványok leírása, f ő t e ki n t e t- 

 tel keletkezésükre, településükre és bányászásuk 

 módja r a» nehezen képzelhető el a később tárgyalandó földtani ismeretek 

 nélkül. 



A földtani anyag beosztása logikus ; nem tudjuk azonban, mit kell 

 értenünk «a kőzetek elhelyezkedése* a-latt. Minthogy a hegyszerkezet ezután 

 külön van említve, talán nem tévedünk, ha a föllépés formáira gondolunk. 

 Ezt azonban mindenesetre világosabban kell kifejezni. 



A földtannak a VIII. osztályba való helyezése teljesen megfelel a sok 

 előismeretet kívánó s a földünkre vonatkozó ismereteket egybefoglaló tárgy 

 természetének. Ha számításba vesszük azokat a. nehézségeket, melyek ilyen 

 új tárgynak a VIII. osztályban való tanításában mutatkoznak, amennyiben 

 az érettségi vizsgálat gondolataival teljesen lekötött tanulók szűkre szabott 

 idejét még kirándulásokkal is igénybe veszik, akkor megszívlelésre érdemesnek 

 tarthatjuk Kerékgyártó Árpád álláspontját, mely szerint a földtan inkább 

 a VII. osztályba kerüljön s a természetrajz tanítását a VIII. osztályban az 

 embertan zárja le.* Abban azonban már nem érthetünk vele egyet, hogy a 

 jövő tulajdonképeni gimnáziumában a földtan és vegj'tan együttes tanításá- 

 val is beéri, beleértve a fizikai földrajzot is. 



A leánygimnáziumok tantervének a földtannal való bővülése biztosan 

 valóra váltja ennek a tárgynak a többi középiskolákban való fölvételére 

 vonatkozó reményeinket is. Kívánatosnak tartanánk azonban, ha ezekben 

 már a földtan tágabb értelemben vett s az ásványtani és kőzettani anyaggal 

 egyesített anyaga kifejezettebb módszertani egységet nyeme. Minihogy a 



^ Méhes Gyula: Taiiárcgyesületi Közlöny XLIII. 365. uid. 1913. 



* Vadász: A földtan -tanítás elmélete. (Módszertani vázlatok.) 23 — 24. oldal 

 Budapest, 1915. 



* Kerékgyártó Abpád : A természetrajz-tanítás anya -a a uimnáziumban. 

 (Magyar Középiskola X. 1917.) 



5* 



