tIbsulati ügybk. 81 



férfiaink közül pedig Schafarzik Ferenc, Papp Károly, Laczkó Dezső geo- 

 lógusok, LoYKA Huaó s Hollós László dr. botanikusok. 



A Kaukázus legmagasabb csúcsának, az El br úsznak (a kara- 

 csájok nyelvén : Minghi tau = fehérhegy) megmászásával a muIt században 

 többen megpróbálkoztak, a többek között Besze János Károly ó-gyallai 

 hazánkfia is, aki 1829-ben Humboldt kíséretében a Kaukázusban utazott. 

 Azonban, miként József nádorhoz írt levelében 1830-ban a Tudományos 

 Gyűjtemény közli, csak a kettőscsúcs aljáig jutott. A sarkantyús csizma 

 s a magyar nadrág gleccsermászásra ép olyan alkalmatlan volt, mint az 

 orosz geológusok csizmás és bundás fölszerelése. Déchy Mór 1884-ben, 

 a modern turisztilia minden kényelmével fölszerelve negyedmagával : két 

 svájci hegymászóval és egy bennszülött vadásszal, aug. 23-án megmászta 

 az Elbrusz magasabbik nyugati csúcsát, s a jégmezők közül kibukkanó an- 

 dezit élen kitűzte a háromszínű zászlócskát. A 3600 m magas ú. n. Fresh- 

 field-küszöbről az 5629 m magas élre, 9 óra alatt jutottak, a 2000 m függélyes 

 magasságot reggel 7 órától délután 4 órára mászták meg.^ Az Elbrasz eme 

 magasabbik kúpja régi kráterszegélynek a maradványa, a krátert magát 

 fimmező tölti ki. A legmagasabb csúcsról hozott kőzetet Schafarzik tanár 

 h i p e r s z t é n e s b i o t i t o s a in f i b o 1 d a c i t n a k határozta meg. 



1886-ban már Schafarzik Ferenc dr. geológus tái-saságában járja a Kau- 

 kázust, s vele június közepétől augusztus közepéig a hegylánc nagy részét 

 végig utazza. Déchy Mór rendkívül gyors utazásaira jellemző, hogy úgy 

 ekkor, miként később 1897-ben, amikor én voltam vele szerencsés utazni, 

 a Kaukázus 1280 kilométer hosszúságú főláncát két hónap alatt végig- 

 lovagoltuk, versenyezve gyorsaságban a kisérő kozákcsapattal. Emellett azon- 

 ban háromízben keresztül is hatoltunk a 100 km széles kaukázusi főláucon. 

 Hogy milyen hosszú ez a Fekete-tenger és Kaspi-tó között levő útvonal, erre 

 nézve összehasonlításul a Kárpátok ívét említem, amelynek Pozsonj^ól Orso- 

 váig terjedő 3^-td köríve nemsokkal hosszabb, t. i. 1500 km. Ez a gyor- 

 saság természetesen csak itt-ott engedett némi részletfigyel ést s gyűjtést ; 

 mindamellett Déchy Mór gyűjteménye a m. k. Földtani Intézetben mégis 

 igen ritka s értékes fossziliákat s kőzeteket tartalmaz, épen a magas régiók- 

 ból, ahová t. i. az orosz geológus nem szívesen megy. 



DÉCHY MÓErt mindaddig, míg a Kaukázusról írt nagy munkája meg nem 

 jelent, honunkban csak afféle hegymászó-geográfus számba vették. De amikor 

 a «Ka uKasus"* 1905-ben Berlinben három vastag kötetben, s magyarul 

 később 1907-ben az Atk-nsBum kiadásában egy. kötetben napvilágot látott, 

 d a legkiválóbb geográfusok és geológusok mint Lapparent, Uhlio kritikájuk- 

 ban elragadtatással bírálják vaskos füzetekben a művet, honi íudósaink 

 is engedtek merevségükből, s a kolozsvári egyetem bölcsészettudományi kaia 

 1908-ban tisz'. életi doktorrá, majd a Magyar Tudományos Akadémia 1909-ben 

 le vele/ő tagjává választotta. Európa öss/es földrajzi társulatai már régebben 



1 1884 aiíjí. 23-án, osti 6 órakor indult vissza a négy utas az Elbrúsz ormáról s 

 dühöngő hóvihai ban, az éjjeli csillajídk világánál vágva lépcsőket lefelé a gleccs-erbe, 

 éjfc! n*án 1} órakoi- ér'ek vi.'sza a Fn shfield -küszöbre. 



Földtani Közlöny XLVIII. köt, 19is. 6 



