82 TÁRSULATI ÜGYEK. 



levelező vagy tiszteleti tagjukká választották, s a Magyar Földrajzi Társaság 

 is régebben alelnökévé, majd halála előtt két évvel tiszteleti elnökévé válasz- 

 totta. Gyönyörű könyvtárát, amely a legritkább alpesi műveket tartalmazza, 

 (1223 mű 5860 kötetben, köztük 200 orosz munka, s ezenfelül 1000 térkép) 

 19,000 koronáért a Vallás és Közoktatásügyi Miniszter úr c debreceni egye- 

 tem geográfiai tanszéke- számára megvásárolta. 



DÉOHY MÓK a Magyarhoni Földtani Tái-suiatnak 1875 óta rendes, 

 1897 óta örökítő tagja volt, s mindenkor élénk érdeklődéssel kísérte Társu- 

 latunk működését. ÉrtékcS kaukázusi kőzet- s kövület -gyűjteményét s a Föld 

 különböző részeiről származó remek fényképeit a magyar királyi Földtani 

 Intézetnek hagyományozta. Halálát —a boldogult végakaratából —második 

 neje:EiOHBL Dorottya berlini születésű úrnő csak temetése után tudatta 

 a szakkörökkel, s így társulatunk elnöksége is csak a Szent-Ferenc rendi 

 atyák belvárosi templomában hat nap múlva tartott gyászmisén róhatta le 

 iránta érzett kegyeletét. 



Egyetlen gyermeke: DáoHY Iván dr. földbirtokos jelenleg mint cs. és 

 k. huszárfőhadnagy az orosz-román arcvonalon harcol. 



2. LŐRBNTHEY Imre (1867 --1917) boldogult választmányi tagunknak s 

 a titkári székben elődömnek életét s működését dr. Vadász Elemér tagtár- 

 sunk ismertette. (Az emlékbeszéd teljes szövege Közlönyünk 40—62. oldalán.) 



3. Martin? István m. kir. főbányatanácsos s helyettes bányaigazgató. 

 1851 aug. 7-én Zólyomban született, a Selmecbányái akadémiát végezve, 

 1874-ben Szomolnokon bányatiszt lett, 1893-ban a pénzügyminisztériumba 

 került, 1897-ben a szélaknai bányahivatal főnöke, 1907-ben Nagybányán 

 bánya ügyi előadó, majd helyettes bányaigazgató lett. Meghalt 1917 május 

 14-én Budapesten; 1883 óta rendes tagunk volt. 



4. Papp János kegyestanitórendi kormánysegéd (boldogult nagy- 

 bátyám), szül. 1843 s/ept. 27-én Szegeden. Mint piarista tanár, majd igazgató 

 hazánk különféle helyein működött, 1870—1877 között a budapesti kegyes- 

 tanítórendi főgimnáziumban a természetrajz tanára volt, ahol az Állattan s 

 Növénytan gimnáziumi tankönyveit írta, amelyeket a múlt század hetvenes 

 s nyolcvanas éveiben szerte az országban használtak. Egyik-másik könyve 

 15—20 kiadást is ért, sőt Vángel Jenő átdolgozásában máig használatos. 

 1898-ban a kegyestanítórend kormánysegédévé választotta, s mint a rend 

 központi pénztárosa Budapesten működött 1913-ig, amidőn nyugalomba 

 lépett és szülővárosába, Szegedre költözött. 



Nagyobb munkái: A t e r m é s z t r a j z elemei (1873-tól 

 1914-ig 16 kiadásban); Az ásványok természetrajza (1874), A növények és 

 állatok természet rajza (1875) ; Az ásványtan és földtan elemei, a középtanodák 

 IV. osztálya számára (1880.) A jiövénytan elemei az V. osztály-, az állattan 

 elemei a VI. osztály számára (1881., 1882). Tamás családja. Alföldi 

 költői elbeszélés (Nagykanizsa 1883); A piaristák Szegeden. Ere- 

 deti történelmi forrásraunka (Szeged, 1886.) Ezenkívül mintegy 50 más mun- 

 kát írt, a többek között egy becses tanulmányt a szegcdi pusztai flóráról. 



Meghalt 74 éves korában, 1917 jún. 4-én Szegeden, ahol az éppen 



