TÁRSULATI ÜGYEK. 93 



i>) SZAKÜLÉSEK. 

 I. szakülés líH8 január 2-án. 



Elnök: Szontagh Tamás úr. 



Előadások: 



1. Telegdi Eoth Károly dr. : «G y e r g y ó b é 1 b o r és Borszék- 

 fürdő környékének geológiai vi s z o n y a i» ciiiicn tartott 

 előadást. Mint harctéri geológusnak alkalma volt az elmúlt őszön a nevezett 

 vidék lignit képződményeit tanulmányozni és az alsólevantei korú lignit- 

 medencék képződésére vonatkozó adatokat gyűjteni. A harctéri geológus 

 munkásságát is ismertetve, kiemeli, mily nagy mértékben támogatják a harc- 

 téri viszonyoka kizárólagos tudományos kutatást is. A bélbori, boi-széki és 

 sózai liguitmedencék fölépítése minden részletében kézzelfogható módon 

 igazolja azt a LóczY-féle elméletet, amely szerint a Hargittahegység keleti 

 tövében sorakozó fiatal medencék oly módon jöttek létre, hogy a Keleti 

 Kárpátokból a fiatalabb harniadkorban nyugatnak, az Erdélyi Medence 

 felé tartott völgyek felső részei a líargitta kitörése következtében, az előállott 

 hatalmas vulkáni gát által eltorlaszoltatta k, tavakká duzzasztattak föl, 

 majd feltöltettek és végeredményben a Maros és Olt völgyön át lecsapolódtak. 

 E medencék közül a legészakabbra esnek a bélbori, borszéki és a sózai, ezek 

 a Kelemenhegység körletébe tartoznak. A medencéket feltöltő alsólevantei 

 korú rétegek többé-kevésbé jelentéktelen, szabálytalan településű és több- 

 nyire csak csekély vastagságú lignittelepeket tartalmaznak. A lignitképződ- 

 mény a kristályos palából, dolomit és mészkőből, meg a ditrói szienitből álló 

 alaphegységre települ és nj^ugat felé andezitbreccsia és konglomerátum 

 ÉÉNy— DDK-i irányban húzódó, feltűnő meredek falban végződő vonulatai- 

 hoz támaszkodik. A sózai medencét feltöltő és a bélbon és borszéki medencék- 

 ben a lignittartalmú rétegek fölött, az andezitbreccsia és konglonierátfal 

 lábánál található fluviatilis durva homok- és kavics képződmények települése 

 és magassági viszonyai érdekes következtetéseket engednek levonni az egy- 

 kori tavaknak a gyergyói medence felé irányult lefolyásaira nézve. A tavak 

 felduzzasztatása, a hatalmas vulkáni eredésű tömegek feltornyosulása gyöke- 

 resen megváltoztatták e területen az egykori vízrendszert. A nyugatnak 

 irányult harmadkori völgyrendszer megsemmisült, a keletnek, Románia felé 

 tartó pedig egyoldalúlag, amannak rovására alakult ki. Az alsólevantei korú 

 tavak legnagyobbrészt kelet felé csapoltattak le, amint ma is, a medencék 

 vízhálózatának legnagyobb része a Eománia felé tartó Beszterce vízrendszeré- 

 hez tartozik. 



Az elhangzott előadáshoz Szontagh Tamás dr. elnök megjegyzi, hogy 

 20 évvel ezelőtt Dietrichstein gróf vezérkari ezredes Mára maros vidékéről 

 már térképet készített aljból a szempontból, hogy a vízrekesztő s vízeresztő 

 kőzeteket külön válaszsza, megkülönböztetve a keményebb s lazább kőze- 

 teket. Katonai célokra a víznyerés kérdése mindenkor fontos kérdés volt, 

 s örül, hogy előadó ezt a kérdést oly jellemzően domborította ki. Köszönetet 

 mond előadónak emez aktuális előadásért. 



