94 TÁRSULATI ÜGYEK. 



2. Vadász Eleméé dr. : Földtani m e '4 f i g y e 1 é s e k Kelé t- 

 M u n t e n e g r ó b a n címen l>es/ámol a ni. kir. Földtani Intézet megbízásá- 

 ból végzett vizsgálatairól. A Földtani Intézet Balkánkutató programmjában 

 föladata volt Albánia, Montenegró és Szerbia határos részeinek eddigelé 

 ismeretlen területét, Andrijevica — Berane— Eozíj— Ipek és Mitrovica között 

 tanulmányozni. Amennyiben a kövületek hiánya a terület fölépítésének köze- 

 lebbi részletezését megengedi, a paleozós pala, homokkő és mészkőösszlet, 

 nagy vastagságú triászmészkővonulatok bizonytalan jm-a-kréta, kitörésbeli 

 közetek, édesvízi medenceüledék és fluvioglaciális kavicsok voltak meg- 

 különbözt ct het ők. 



A paleozós rétegösszlet leginkább a permo karbonba tehető, amit a 

 Komvonulatban talált sötétszürke crinoideás mészkőben előforduló bizony- 

 talan Schwagerina -metszet igazol. 



A triászmészkővonulat helyenként legfekvőbb palás kifejlődésű werfeni 

 tagjaival a paleozoikummal elválaszthatatlanul összefügg. Az alsó werfeni 

 palák csak bizonytalanul és/lelhetők a területen s a triászsorozat legtöbbször 

 a felső werfeni Myoplioria cosíaía-val jellemezett rétegeivel, lemezes, palás 

 mészkövekkel és agyagpalákkal kezdődik. Ezek gumós-szalagos guttensteini 

 jellegű mészkövekbe mennek át, majd e/ekre világosszürke középsőtriászbeli 

 mészkövek s vörös gumós, tűzköves ammonites-tartalmú bulogi rétegek 

 következnek, melyek a C. írinodosMS-szintet s a ladini emelet alsó részét is 

 magukba foglalják. Vörös és zöld radiolariás palák analógiák alapján a 

 wengeni rétegekre utalnak, míg az Ipek mellett, a Peklen vonulatában nagy 

 mészalgákkal teli szint recoaro-jelleget mutat. A felsőtriászt részben Eozaj — 

 Ipek között vonuló hydrozoás-korallos rétegek, részben nori jellegű megalodus- 

 tartalmú mészkövek képvisehk. Az egész triász rétegösszlet leginkább a bosz- 

 niai kifejlődéssel egyeztethető. 



A Peklen vonulatban mutatkozó eíí-ipsacímia -nyomok a tithon-kréta 

 jelenléte mellett tanúskodnak. A kréta azonban csak az ipek— mitrovicai 

 úton lép föl flis-fáciesben, melynek kora bizonytalan orbitolites-metszetek 

 alapján, főként azonban a vonulat északi folytatásában, Kossmat tanulmányai 

 szerint, felsőkrétának vehető. 



A kitörésbeli kőzetek közül diorit, diabáz, porfirit, kvarcporfir és szer- 

 pentin a főbb típusok. Kitörési korukat csak analógiák állapíthatják meg, 

 de a krétánál valamennyi idősebb. 



Az idősebb harmadkori rétegek hiányoznak a területen. A gyakoriati 

 szempontból is fontos, tetemes lignittelepeket tartalmazó medenceüledékek 

 régibbek a legidősebb terrasznál, melyek a pliocénnál nem fiatalabbak. Berane 

 körül egy kisebb beszakadásos zárt medencét töltenek ki s Ipek— Mitrovica 

 között a Metobija medencét formálják. A két medenceüledék kifejlődésben 

 és korban teljesen megegyezik. A belőlük kikerült édesvízi kagyló- és csiga- 

 maradványok kormeghatározásra nem alkalmasak; a növényi maradványok 

 TuzsoN JÁNOS egyetemi tanár vizsgálatai szerint a felsőoHgocénnál fiatalabbak 

 nem lehetnek. Minthogy a Metohija medence üledékei az eddigi irodalomban 

 általában pliocén gyanánt ismeretesek s Pavlovtcs legújabb vizsgálatai szerint 



