TÁRSULATI ÜGYEK. 95 



kétségtelenül pjiitusi és levantei s/iutL'kct fogjalniik iiuipuklian. nem lehe- 

 tetlen, hogy a medence peremén levő üledékek idősebbek. 



Szerkezetileg a dinári gyűrődés főbb sajátságait mutál j;i. A triász 

 rétegösszlet a paleozoikummal együtt gyűrődött s utólag összetöredf/ve 

 földara bolüdott, A redők tengelye K— Ny-i. a Metohija medence felé ÉK — 

 DNy-i. Szerkezete egy belső (nyugati) pnleozós triászvonulatra és egy külső 

 (keleti) szerpentin-flis vonulatra tagolódik. Ez a két szerkezeti egység jól 

 egyeztethető a Nopcsa által megkülönböztetett durmitori takaróval s az 

 ezzel reátolódásban érintkező merditai szerpentin vidékkel. Az áttolódási 

 batárvunal Eajától északi irányban halad s Décaninál a Kopriviiik vonulaton 

 át Ipek és Novavaros felé húzódik. 



Az elhangzott előadáshoz Szontagh Tamás dr. elnök néhány megjegy- 

 zést fűz, s megköszöni előadónak fáradtságos munkáját, r mellyel Kelet- 

 Montenegró geológiai viszonyainak ismeretét exakt adatokkal gazdagította 



II. szakülés 1918 január 30-án. 



Elnök: Szontagh Tamás dr. 



Előadás: Lbidenfrost Gyula dr. «JeIeiités a Józseí ki r. 

 herceg h a d s e r e g c s o p o r t j á n a k li a r c v o n a ] á r a tett 

 g y űj t ő ki r á n d ul á s o m r ó 1» című előadásában számolt ])e harctéri 

 kiküldetéséről. A Nemzeti Mtizeum ásványtára a múlt nyáron Guilleaume 

 Árpád ezredestől, egy honvéd gyalogdandár parancsnokától, levelet kapott, 

 a mely a moldvai harctéren talált érdekes hal maradványokról ad hírt. A levél 

 a Földtani Intézet igazgatóságához került, amely a lelet hazahozatalára az 

 előadót küldte ki. Leidenfrost dr. előbl) az első hadsereg-pirancsnokság 

 székhelyére utazott, ahol Eohr (akkor még) vezérezredestől engedélyt nyert 

 a harctér fölkeresésére. Vállalkozása iránt a Cs. és kir. Hadi Terepfel vételi 

 Osztály helyettes vezetője, Nickel tanácsos is nagy érdeklődést tanúsított. 

 A Terepfel vételi 0.^ztály közbenjárására a hadseregparancsnokság Telegdi 

 EoTH KÁROLY dr. főhadnagyot, az osztálynál működő hadi geológust kísé- 

 rőül adta az előadó mellé. A Terepfel vételi Osztály egy hadi fénj^képészt is 

 rendelt ki az előadó kíséretébe. Az exp>Mlició Bereckre utazott, ahonnan az 

 Ojtozi hágón és völgyön katonai gépkocsin keltek át. Útjukat liarjatól gyalog 

 folytatták. A Coma Canela és a Vrf. Pahinisu közti hágón áthaladva Szallánc 

 füi'dőbe (Baile Slanic) jutottak. Ott egj- német hadosztály szívesen látott 

 Vendégei voltak. A lelőhelyet Balic honvédzászlós vezetésével keresték fel. 

 A halmaradványokat az ezredes a szallánci völgyben Sit ul nou falutól keletre, 

 egy forrás mellett fedezte föl. A menilit-ptlában több nagy Lepidopiis-müvíxá- 

 ványt és számos kisebb, többé-ke vésbbé jó megtartási! halkövületet talál- 

 tak. A szebb példányokat Balic zászlós válságos időben, erős ágyiitűz kö- 

 zepette hozta biztonságba. Az előadó behatóan ismertette a lelőliely földtani 

 viszonyait, a leleteket és a Lc'pido'piis-íélék csonttíinát. Az egyik Lejndoyus- 

 fajt, mely eddig ismeretlen volt, a fölfedező tiszteletére L. GuiLLEAUMi-nak 

 nevezte el. A leletben ezenkívül még a L. dvbius és L. hrevispondylus is elő- 



