188 SCHAFARZIK FERENC 



uiíigva, felsütriász dolomitrögök szerepelnek, amelyek sok helyütt felso- 

 C'océn numniulitos mészkő- és bárehegyi homokkorétegek által vannak bo- 

 rítva, míg a budai márga és még inkább a kiscelli agyag köpenyszerűen lép- 

 nek fel. D-rt; tőle a budafok— tétényi plató és lejtői felsőoligocén-lerakódások- 

 ból, valamint alsó- és felsőmediterrán-üledéke kbő], szarmatakori mészkőből 

 és végre pontusi agyagból vannak felépítve. E p:irtvonal É-i része pedig 

 andezitek és keményen összecemente/ett agglomerátumos andezittufákból 

 áll. Az egykori ártér keleti oldalát ellenben csakis a NagA'szálbau alkotják 

 az alaphegység felsőtriász kori kőzetei, továbbá eocén nummulitos mészkő 

 é« hárshegyi homokkő, míg szaggatott peremének többi része fiatalabb kép- 

 ződményekből tevődik össze. így pl. a Csöröghegy felsőoli gócén, alsómedi- 

 terrán-lerakódásokból és egy piroxénandezit-dykeből, a Csomádi hegy, az 

 Inn-eházi Kőhegy, a Fóti hegy, az alsómediterrán meszes kavicsaiból és ülepített 

 riolittufákból, a mogyoródi hegyek pedig riolit- és piroxénandezit-tufából és 

 pontusi rétegekből ; a Csömöri és Cinkotai magaslatok pedig régibb, valószínű- 

 leg pontusi kavicsokból állanak. A Kerepesi és Csiktarcsai és végre az Ecséri 

 és Maglódi magaslatok felszínileg ugyancsak pleisztocénhomoknak vannak 

 feltüntetve, mi alatt azunban bizonyára régibb képződmények is rejtőzhetnek. 



Az ezen határok közé eső terület, vagyis a Dunának egykori deltája 

 a szegélyhegys égéi vei szemben látszólag a legigénytelenebb összetételű. 

 A mélyebb fekvésű alluviális homok, kavics, továbbá turfás -tőzeges lapáh'os 

 részeken kívül, amilyenek főleg a mai Szentendrei- és a Csepelszigetekon, 

 továbbá a Bákospataki, a cinkotai Sóspatak, a Csömöri, a Fóti és Hartyáni 

 patakok mentén láthatók, területünk emelkedettebb része, mint futó, illetve 

 pleisztocén kötött homoktalaj van a geológiai térképeken feltüntetve. 



Felbukkannak azonban még ettől a környezettől elütő alkotású képződ- 

 mények is, melyek azt sejtetik velünk, hogy deltaterületünk altalaja válto- 

 zatosabb, mintsem első pillanatra hihetnők. Ilyenek pl. az anomyás homok- 

 nak egy kis foltja a Eátóti pusztán (kb. 150 m a t. sz. í.), tőle DNj^-ra az alsó- 

 mediterrán mészkőből álló Juhászhalom (190 m), továbbá az Imreházi puszta 

 melletti három hasonló mészkőelőfordulás, amelyek közül a legmagasabb a 

 Kőhegy (243 m), azután innen déhc a p.-szt. mihályi Sashalom (156 m), mely 

 alsómediterrán anomyás kavicsból, a cinkotai Pecten p'aescahriusculus-os 

 kavics foltok és végre a kőbányai dombcsoportozat, mely lajta-, szarmata- és 

 pontusi lerakódásokból áll. Mély fúrások és erózió-szolgáltatta feltárások 

 bizonyítják továbbá, hogy a delta altalajában a felső borító takaró alatt 

 csakugyan mindenütt régibb képződmények foglalnak helyet. Ilyen pontok 

 a margitszigeti artézi kú^, melyben Zsigmond y Vilmos a kiscelli agyagot 

 mutatta ki; a városligeti 970 m mél}^ artézi kút, melj'ben ugyancsak Zsig- 

 mond y felühől lefelé felső-, alsómediterrán, felső- ós alsóoligocén képződmé- 

 nyeket, továbbá egy középjocén széntele pet és a felsőtriászkori dolomitot 

 tárta fvsl ; az újpesti befejezetlen artézi fúrás, mely kiscelli agj^agban rekedt 

 meg. Csatornaásások alkalmával jutott tudomásunkra, hogy a Kerepesi -úton 

 és a Kisszuglóban alsómediterrán, az Abonyi-utcában pedig felsőmediterrán- 

 rétegek kerültek napvilágra ; az Illés-utcában felsőmediterrán és szarmata- 



