192 



SCIIAFAÜ/.IK FERENC 



IV. A diluviális vagy pleisztocén Oiiua. 



A pleisztocén Duna ni un ka kifejtése kezdetben íülhiilmozó volt, ami 

 azokból a feltárásokból tűnik ki, hol kavicsa zavartalanul ineíííekszi a le- 

 vantei kavicsot. Lei^iskolaibl) feltárásai ebben a tekintetben ugyancsak 

 a szentlörinciek. Az t'lőbb isnicitctett iVltárásban. mely legalább 1 km hosszú 



a.nt. 



/I50m 



^uA^\ \ic>t 



tbvmcn 



mCxinKota 





2. ábra. A budapesti Duna levantei és ó- pleisztocén kori deltájánakalsóbb része. 

 Fekete = alsó-mcditeirán kavics Fóttól É-ra és P.-Szt.- Mihály közelében ; f e h c r = 

 lajtamé.sz, szarmatamészko, pontusi agyag Kőbányán; pontozott = (?) pontusi 

 kavics Fót és Cinkota közt; keresztesen vonalo'/ott = levantei kavics 

 P.-Szt. -Lőrincen ; ferdén v o n a 1 o z o t t = pleisztocén kavics ; f c h é r n j' i 1 a k = 

 levantei Dniiaágak; fekete nyilak = ópicisztocén Dunaágak; szaggatott 

 vonal = a Delta oldalhatárai ; pontozott vonal = Budapest fő- és székváros 



mai fekvése. 



I)ányafalrii érvényes, a pleisztocén kavics a felső részt foglalja i'l. Vastagsága 

 2— 2'o ni. Színe az alatta fekvő kékes levantei kavicsétól eltérve sárgás, 

 sőt néha világos rozsdabarna. Feltűnő szemeinek nagysága, amely átlag 

 az alsó kavicsét tetemesen felülmnlja, Bendesen ökölnagyságúak az egyes, 

 többnyire szintén laposra koptatott kavicsdarabok, de soknak a méretei 



