A BL'DAPKSTI DUNA PALUOIIIDROGRAFIAJA. 



195 



Kavicsanyaga rés/l>en a frissen leérkező, nagyrés/t azonban a helyben 

 lévő régi telepek lebontásából kerlilt ki. (4. ábra.) A/ áttelepített anyag 

 íinoni része pociig, vagyis a homok a felszínen futóhomokká lesz. 



A pleisztocén vége felé általában kevésbé csapidékos kii ma és az 

 erőst bb szelek hatása alatt futóhoniokká lesz minden egykori folyami homok 

 és ugyanekkor indul meg az ÉNy — DK-i irányú bucka vonulatok kialakulása 

 is. Egyszei-smind kedvez a szárazabb levegő a mésztufa keletkezésének is, 

 mely ekkor különös vastagságban válik ki hévforrásainkból. A kiscelli pár- 

 kánysíkon 8—9 ra a vastagsága, de másutt i.s, p!. a Várhegy platóján, a 

 Gellérthegy Ny-i ereszkedőjén stb. ugyanazt mondhatni róla. Hín-sek e 

 tra vertin óléra kodások arról is, hogy egy típusos pleisztocén gerinces faunát 

 zárnak magukba, még pedig ElepJias p'imigcniiis, Bhinoceros antiquitatis, 

 Bos taurus, Cervus euryceros stb. maradványait, valamint n Succinea ohlonga, 

 Helix hispida, Pupa frumentum szárazföldi csigák temérdek fehér házait. 



4. ábra. Geológiai szelvény a P.-Sit .-Lőrinci kavicsoló bán5^a magas terrasszá- 

 ról a soroksári Dunához. Magasság a hosszúsághoz =10 : 1. 



pa = pontusi agyag ; Ik = levantei kavicstclep; ópl — óplrisztocéii kavicstelep; fpl = 

 fiatalabb pleisztocén kavics és homok; óh = óholocén kavics és homok. 



Egyidejűleg megindult a lös-z keletkezése is, mely mint subaerikus por az 

 ÉNy-i szelek hatása alatt leginkább a hegyek DK-i szélcsendes oldalain 

 halmozódott fel,- 



Mind a futóhomok a delta területén, mind a lőszképződés a hegység 

 oldalain, túléli a negyedkori travertinó képződését, amennyiben a hévforrások 

 a pleisztocén-kor végén kénytelenek voltak akkori magasabb helyzetüket 

 elhag}T3Í. 



Maga a Duna a fiatalabb p\'isztocén-időben eltávozott a budai párkány- 

 síktól és egyes karjaival egészen Cinkotáig oldalgott el, amint azt a Beniczky- 

 féle kavicsbányában az alsó-mediterrán felett elterülő, de a budai párkánysík, 

 a puszta-szentmihályi, sőt még a szentlőrinci régibb pleisztocén kavicsoknál 

 is alacsonyabb, különben típusos, fiatalabb pleisztocénkori zsákos kavics 

 bizonyítja. 



V. Az ó-alluviális vaíjy ó-holocén Duna. 



Az óholocén, vagyis a jelen koii idő beköszöntésével ismét a Budai 

 hegység tövében találjuk a Dunát. Az alig letűnt fiatalabb pleisztocénben 

 iszonyú rombolást és kotrást végzett a maga deltáján. A főváros feletti terü- 



13* 



