200 SClIAFAli/lK FKKEXC 



VII. Összcíoylalás. 



Títiiulmányom végére jutva, nem zárhatom szavaimat anélkül, l>ogy 

 a budapesti Dunaszakasz paleo hidrográfiai fejlődéstörténetét a következő 

 pontokba össze ne foglaljam. 



1. Budapest területén a Duna először a levantei időszak elején lépett 

 fel, hatalmas kavicsdeltát építve magának. 



2. A pleisztocén-idő első felében fölhalmozó, második felében pedig kimosó 

 volt a Duna működése. Legmagasabb színtje a mai pont felett az óbudai 

 feltárások adataiból következtetve kb. 54 m lehetett. Legnagyobb kiterje- 

 dését ez a delta a fiatalabb pleisztocén-időben érte el, amikor felső csúcsa 

 Verőce fölött feküdhetett. 



3. Az óholocénben hozza létre a Duna a városi terrasszait és ragadja 

 magához a balparti patakokat, az uralkodó DK— ÉNy-i törési vonalak 

 irányában. 



4. Az újholocénben a Duna teljesen lekerül a térszín legmélyebb vona- 

 lára, a termális vonal szomszédságába. 



5. Egészben véve tehát a budapesti Duna deltája folyami szerkezetű. 

 Felszínének homokját csak a pleisztocén második felében beállott szárazabb 

 klima uralnia idejében verte fel a szél futóhomnkká. 



