•230 IDŐSB !>' T,^C'ZY I.AJOS 



A/ l'jszaknyufzati Kárpátokban ( zck az idősebb vonulatok a belső 

 luatílicgységekhez csatlakoznak és párliuzaniosan szubtatrikiis magaslat - 

 likns és szirtfcicies kifejlődésben öveik délkelet felől északnyugatnak 

 -onikoznak. Az itt az egész krétát, egészen az eocénig magába foglaló 

 tlis ;i mezozoikus lerakódásokkal együtt meg van zavarva és gyűrődíitt. 

 A szubtatrikus-magastatiikus sorozat gyűrt mezozoikus perm-neokom- 

 retegeit és ezek átmenetét a szirtrégióba hatalmas mész- és dolomit (az 

 II. n. chocs \agy kárpáti-dolomit) takaió borítja. A világos chocsd)!-) 

 mit úgy mélyebl) sötét mészféleségeivel, mint paláival élesen elüt a 

 szublfilrikus triásztól. A chocsdolomit az Északnyugati Kárpátokl>an 

 áttolt takaií* alakjában széles körben van elterjedve. A takarórészek 

 ,imelyekb'"'n a werfeni rétegek is képviselve vannak — úgy látszik ]> és 

 |)|\ irányban tolódtak át: a maghegységek déh" lejtőin is találunk sza- 

 liíidon fekvő triaszmészkő és dolomit táblákat, valamint olyan tuskókat, 

 amelyek a cliocsdolomittal szintezhetők. Bízvást remélem, hogj' a gyökéi- 

 reL'ió eredetének kérdésére vonatkozól'^g döntő megfigyf lések fognak 

 iendelkezé<nnkie állani, ha majd a mag^-^ar geológusok az Alacsony- 

 Tátra. Liptói Havasok és a Gömöri K-irsztplató felépítésének részletesen 

 laimimányozását befejezhetik. A chncstakaró áttolódá.sa a legfelső kréta, 

 vagy óViarmadkoii időben mehetett végbe. 



A t'lis az Északnyugati Kárpátctkban asszinmietrikus szinklinálisban 

 lep í'el. \ btlső maghegységek közelében megvan a szubtatrikus soiozat 

 leljes iéte<j:sorozata, anu'lyhez helyenként inagastatrikus perm-tiiasz-jura- 

 neokom foltosmárga és szferosziderites márga (középső kréta) keveredik; 

 az egész rétegsoi' pikkelyes szerkezettel ÉXy felé eilapul. Az együtt gyütt 

 krétaflisbeii ezután hosszú mészvonulatok következnek, amelyben azonban 

 ligy a sziibtatiikus lerakódások u. m. tarka kcupermárga gipsszel, 

 gresteni rétegek, kösseni rétegek, miként a máriavíjlgyi mangáritar- 

 talmú tiiárga a luagastatrikus sorozat képviselői. Ezek a rétegfeltíué- 

 ^ek az együtt gyűrt krétaflisből Berencsváraljától Trencsén városáig 

 emelkednek ki és, bárha ismételt megszakítással is, egységes voiiulatot 

 alkotnak. Tovább ÉK felé, egészen Árváig a mezozoikus vonulatok ki- 

 -ebb-nagyol)b izolált kiemelkedésekre bomlanak. Ilyenek Oroszlánkő- 

 ('bmek)va. -Manin-Podbtlt, Árvavára, mdyek T'hlig «Bau und Bild der 

 l\arpathet))> nagy művében oly találóan vannak leírva. E szirtek közelé- 

 Ix'u (xotikus uiésztuskók alakjában fehér strambergi meszek is elő- 

 í'irdulnak. amelyek a flisben gyökereznek: eredetüket Sziléziából í^zár- 

 iiiaztatom : az előbb említett mezozoikus Vfmulatok és szirtek a geoí>zin- 

 klinális belső szegélyéhez tartoznak. Lényegesen elütő kifejlődésű a flis- 

 zóna a/ h]]^- szegélyen. Átlépve a Magj'^ar-Morva magas határhegysé- 

 ■jet. ahol az erdőbo) ította lejtők ritkán engednek bepillantást a' 



fi>i tála 111) kréta és eocén kárpáti homokkövek rétegsorába, a Szilézia- 



