240 L)í VID GYULA GAIíOR 



korhatáxozó, a másikat fa ciest jelző értelemben. A pannoniait már csak 

 kegyeletből is, ezen elnevezésnek nagynevű előharcosa s a hazai pannóniai- 

 pontusi képződmények örök érdemű monográfusa, az 1917-ik évi nyár folyamán 

 oly tragikus halált halt Lőrenthey Imre iránt, azután meg, az igazat meg- 

 vallva, egy kis patriotizmusból is, mivel épen Pannonhalma képződ- 

 ményeiről van szó, a pon tusit pedig, mivel a pannóniai elnevezést 

 a nemzetközi nomenklatúrában még nem látom eléggé meghonosodottnak. 



III. EÉSZ. 

 Sztratigrafiai viszonyok. 



a^ A 1 1 ú V i u m (H o 1 o c é n) . 



Ü j a 1 1 u vi u m nak is nevezhetnők területünk alluviális képződményeit, 

 mert hiszen csak a jelenlegi erek, patakok terméke ez, ezek medrét s árterületét 

 tölti ki. Ó-a ] 1 u vi umnak jeleztük térképünkön a kissé magasabb szintekbe 

 eső, terraszos alluviális képződményeket, amelyek azonban részben az új allu- 

 viummal, részben a fiatalabb löszlerakodásokkal annyira összeolvadnak, hogy 

 azoktól élesen elkülöníteni nem lehet. 



Mint jelenkori képződményt, mely mintegy áthidalja az alluviumot és 

 diluviumot, a tőzeget említhetjük meg. Staub Móric (Pokorny Alajob 

 nyomán) három ilyen tőzeges területet jelöl meg Pannonhalma környékén, t. i. 

 Nagyécs, Ravazd és Kajár községek határát. Térképén kiszáradt lápterületeknek 

 jelzi őket.^ Ma már csak a Rivazd környékén levő tőzeges terület nem művelhető, 

 a többi nagyobbrészt kiszáradt, s tőzegjük a művelés következtében tőzegfölddé 

 változott át. Ugyanez áll a Pávay-Vajna ELEKtől színezett földtani térképen 

 a Kis- és Nagyécs között jelzett zsombékos területről is. László Gábor a magyar- 

 <Di-szági tőzeglápokról írt legújabb művében ^ már nem is tesz említést e terü- 

 letekről. 



h) D i 1 ú V i u m (Pleisztocén). 



A diluviumot Pannonhalma vidékén leginkább a lösz képviseli, meglehetős 

 nagy méretekben : területünk felszíni képződményeinek több mint felét lösz 

 alkotja. Különösen az észak— északkeleti lejtőket s völgyeket takarja nagy terü- 

 leten. Függőleges méretei nagyon különbözők. Legnagyobb vastagságát a pannon- 

 halmi Várhegytől körülbelül öt km-nyire délre fekvő Ravazd község határán 

 mértem. A község egy kis katlanban fekszik, s az északi oldal kivételével mertdek 

 löszfalak szegélyezik, valósággal amfiteatrunmiá alakítva a kis községet, 

 melynek bejárója az észa kkeleti oldalon van . Különösen az ú. n . «L i k a s b o r o g»- 

 ban érdekes e löszfalak képe (9. ábra). Mintha csak kínai utcában járnánk, 

 olyan hatást tesz ránk a horog, ijesztően meredek falóival s bevésett lakásaival. 



^ Staub Móbic : A tőzeg elterjedése Magyarországon. Földtani 

 Közlöny 1894. 288. old. 



' LAszLÓ Gábor : A tőzeglápok és előfordulásuk Magyar- 

 •országon. Bpest, 1915. 



