PANNONHALMA FÖLDTANI VISZONYAI. 249 



iahynicus IIalav. és Unió sp. példányok pi'dig az Unió Wetzleri-s szintre. Az 

 Acerathenuvi incisivum Kaup. fogsorát és a Capreólus Lóczyi Pohl. agancstöre- 

 déktit bezáró I. fekete agyagréteg már most vagy még az előbbi szintbe tarto- 

 zik, vagy már az Unió ^etzleri-s szintbe. Analógia mindegyikre van. így a szé- 

 chényi-hegyi homokkő Aeerailierium előfordulása^ nagyon sok tekintetben meg- 

 egyezik az itteni előfordulással: az aceratheriumos svábhegyi homokkő fedőjét 

 tevő édesvizi mészkő ugyanis szintén az Unió Wetzkn-s szintbe tartozik, de 

 maga a homokkő még a középső p.innoniai-pontusi alemelet felső szintjébe. Vi- 

 szont a mi I. fekete agyagrétegünknek már az Unió Wetzleri szintjébe sorozható 

 volta mellett szólhatna a baltavári őscmlős faunát magába záró rétegnek 

 LŐRENTHEY felfogása szerint való szintezése.^ 



Egyébként a téglavető ezen rétegének ilyen aprólékos szintezésére valö 

 törekvés tulajdon képen még nagyon korai, hiszen a közrefogó rétegek említett 

 szintezését sem mondhatjuk feltétlenül bizonyosnak, csak nagyon valószínűnek. 

 Mert — nem is szólva arról, hogy a 6. sz. kék agyagrétegben talált f/mosp.-eket 

 csak feltételesen azonosítottuk az Unió Wetzleri Dunk sp.-el — a szintjelző kövü- 

 letek valóban szintjelző voltának Lőbknthey hango/tatt:. fontos kelléke,- a ((tö- 

 meges előfordulás* épen nem állítható kövületekben szegény rétegein IítőI. 



A köniyék pnnnoniai-pontusi képződményeit meglehetősen szép feltárásban 

 látjuk még a kisécsi sza kadékban, a lösz leírásánál már említett ördögáro k- 

 ban. Az ördögárok keletnek lejtősödik, s e keleti bejárója előtt elterülő legelő 

 (Páskum) lapos térségén, mintegy 100 m-n^ire északkeletre a bejárótól, egy 15 m 

 mély itatókút vau, jó, hideg ivóvíz/el; a kihányt térségen kék agyagot látunk. 

 A szakadék felé haladva, mintegy 10 m vastagságban látszik a kék agyag, helye- 

 sebben — erősen meszes volta miatt — agyagmárga, melyből sok helix-héj tör- 

 melék mellett néhány 



Helix bahonicus Halav. és Unió s p. 



kövületet sikerült gyüjtenem. Ez a réteg tehát kövületei alapján is s petrografiéi 

 minősége alapján is a téglavető 6. sz. kék agyagrétegével azonosítható. Fölötte 

 rozsdabarna, finoms/emű homokkő következik, melynek réteglapjain 5° ÉK-i 

 dűlést mérhetünk le, majd 8 m vastagságban laza, csillámos, sárga finom homok 

 következik, itt-ott 10—15 cm-es p.idokban, melyek szintén 5" ÉK-i dűlést mű- 

 tatnak. Fölötte lösz van, melyről már a diluviális képződmények ismertetése- 

 kor szóltunk. 



Kútásááok alkalmával a már többször említett helixek és uniók majdnem 

 mindenütt előkerültek. Igya kolostorból Gj'^őrszentmárton községbevezető ú. n. 

 Űj-út első baloldali házában, a KÖNXÖs-f. házban, kútásáskor (a kút felszme 226 

 ma t.sz. felett) 58 m mélységből (tehát 168m magasan a tengerszíne felett) kékes- 

 szürke agyagmárgából Helix hákonims Halav. (2 pd., elég jó megtartásban) 



^ U^'vancsak állkapocstörcdck. Báró Eötvös József találta. Petényi S. János 

 határozta meg. Először K. Peters cinlítotte (1857-bcn. Gcol. Studicn aus Ungarn. I. Die 

 Umg. V. Ofen. Jahrb. d. k. k.' R. A. Bd. VIII., 308. oldal), majd Szabó József (1879). 



• LŐEENTHEY: «Adatok a balatonmelléki pannóniai korú rétegek faunájához*. 

 A Balaton tud. tanúim, eredményei. I. k. 1. rész. Pal. Függ. 181. oldal. 



