^56 DS VID GYULA GÁBOR 



Amint az eddigiekből kiviláglik, Pannonhalma vidékének meglehetősen 

 szegényes kövületei is eg}'lől-egyig beleilleszkednek a balatonmenti pannoniai- 

 pontusi képződmények kövületsorozatába, noha az összes szintekre jellemző 

 kövületeket területünkön ezideig nem sikerült megtalálni. Ezzel tehát ismét csak 

 nagyobbodik annak a — már LóczYtól^ is kifejezésre juttatott és sok bizonyíték- 

 kal támogatott — felfogásnak valószínűsége, hogy a Bakony északnyugati oldalán 

 is ugyanazok a fauna szövet kezetek lakták a pliocénkorií állóvizeket, mint dél- 

 keleti lejtőin, a Balaton mentén. Annál feltűnőbb azonban, hogy a pannoniai- 

 pontusi képződményeknek olyatén szintezése, mint amelyet HalavÁts és Lő- 

 RENTHEYa Balaton mentén végzett klasszikus munkájuk betetőzéseképen megkísé- 

 reltek, a Bakony északnyugati oldalán szinte leküzdhetetlen nehézségekbe ütkö- 

 zik. Nem abban látom a fő nehézséget, hogy a Balaton mentén megismert és egy- 

 ségesen szintezett kövületsorozatot itt teljes összevisszaságban találjuk, mert, 

 L'Zt a mi területünk sajátos települési viszonyai eléggé érthetővé teszik, hanem 

 a Congeria ung. caprsB-nak az említett magas szintekben való szereplésében. 

 Ezen utóbbi ténynek magyarázatánál már valóban nagy a hajlandóság a balaton- 

 nienti pannóniai- pont usi képződmények szintezésének általános érvényét 

 kétségbe vonni. Erre a nehézségre egyébként a települési viszonyok tárgyalása 

 alkalmával még lesz alkalmunk visszatérni. 



IV. EÉSZ.l 

 Települési viszonyok. 



Ha egy uralkodó pontról — momljuk a pannonhalmi Várhegyről — 

 végignézünk ttrü'etünkön, hepe-hupás vidék tárul elénk, melynek völgyei s 

 halmai között iiincs nagy magassági különbség, s egy-két szakadékos, katlan- 

 szerű mélyedés kivételével a halmok szinte észrevétlenül, lankás lejtőkkel 

 memiek át a völgyekbe. 



Nem is szólva a katlanszerű beszakadásokról, amilyenek pl. az artézi- 

 kútnak ós a mellette épült villamostelepnek helyet adó nagy behorpadás 

 ^V a 1 1 i s c a s t a n e a r u m, S a j g h ó - v ö 1 g y), vagy a Várhegyről a 

 ■Győi's zentmárton községbe vivő ú. n. S z (> n t - 1 s t v á n - h o r o g és az 

 ez/el párhuzamos mély út (Szónokok útja) között levő nagy be- 

 szakadás, vagy a már ugyancsak többször említett ravazdi katlan, 

 amelyek legfeljel)b kisebb méretű, helyi tektonikai zavarokról tanúskodnak, — 

 nem kerülheti el figyelmünket a Kavazd-Osanaki halomvonulat sajátos fel- 

 építi'^se, melyre már területünk földrajzi ismertetésének keretében rámutattam. 

 F.'ltűnnek ugyanis ezen a halomsoron a gerinccel párhuzamos, gyakran terrász- 

 s/erűen kiszékstdő mellék-halomsorok. Ezeknek látása ébresztette fel bennem 

 először azt a gondolatot, hogy e bámula'os egyenességű, széles, párhuzamos 

 v()|gyek és doiiil)sorok nem az erózió szüleményei elsősorl»an, hanem árkos vető- 

 élések folytán keletkeztek. 



* LÓCZV I^JOS : A liilaloii köriiyckónck L'colóiíiai kcpzüilmriiyri, 397. oldal. 



