PANNONHALMA KÖí.DTANl VISZONYAI. íf)!) 



ít sivatagi korezak legszebli In/ouyítéka . Ugyancsak szép bizonyítékokat tár 

 élénké kor hatalmas denudáló munkájáról a diluviális képződmények tárgyalása- 

 kor említett tápszentmiklósi diluviális homok is ; a község kelvti kijárójánál levő 

 -szeszgyár melletti nagy homokszakadék, sajátságos, a szél munkáját hirde<ó 

 diagonális rétegzettséggel; sok helyütt kavics is van benne, melynek anyaga - 

 eltérően a strázsahegyi kavicsokétól - a Ijakonj'i triász mészkőre utal. E kavicso- 

 kon is erősen látszik a szél, illetve a szélhordta homok munkája, egyik-másik 

 közülük már szintén éles kavics, noha olyan szép zsírfényű lapok, íiiint a strázsa - 

 hegyi(^k egyik-másikán, itt nem találhatók még rajtuk. 



Területünk északkeleti sarkát borító, s tovább is a Kis-Alföldön nagy tt-rü- 

 letekre kiterjedő diluviális homok ugyancsak a diluviális sivatagi korszaktanúja 

 De nem is kell olyan messze mennünk, térképünk határain belül is sok nyomát 

 találjiik a sivatagi kornak, azokban a helyenkint hatalmas méretű — néha 20 m 

 vastagságot meghaladó — löszfelhalmozódásokban, melj'ek e halomsorok mentén 

 mindenütt megtalálhatók. A szél és a víz koptató, egyengető munkája a vetődések 

 folytán keletkezett nagy egyenetlenségeket már maga is meglehetősen elsimította, 

 de a fő kiegyenlítő munkát a széltől hordott lösz végezte, mely a zökken esek 

 folytán keletkezett szögletekben, mint többé-kevésbbé szélámyékos helyeken 

 lerakódott. A ravazd -csanaki halomvonulat egyes terrászain emellett egészen 

 a hófúvásokra emlékeztető szélbarázdák láthatók a felszínen levő homokl)an 

 vagy löszben. A halomsoroknak ez a meglehetősen símái-a kiegyenlített, szél- 

 barázdás oldala méltán kelti a szemlélőben első pillanatra azt a gondolatot, hogy 

 itt a felszíni formák kialakításában csakis az exogén erők szerepeltek. 



A bársonyosi Sirázsahegy 229 m. magas háta a Congeria ungula caprae 

 MüNST tömeges előfordulásával a pannoniai-pontusi emelet szintjét pontosan 

 megszabja. (15. ábra). Ebből következtetve a többi halomsor magva is minden- 

 hol idősebbnek látszik, mint annak lejtője ; azonban erre nézve kétségtelen bi- 

 zonyítékaink másutt nincsenek. 



Nagy szolgálatot tennének azok az elkallódott congeriák. mel3^eket Pala- 

 TIN G. talált a pmnonhalmiMilléniumi -emlék alapozásánál, tehát 275 m tenger- 

 színefeletti magasságban. Ezek s egyéb kövületek híján azonban — sajnos — 

 csak valószínűségi következtetésekre vagyimk utalva. így abból, hogy a Balaton- 

 felvidék kerületén a legmagasabb pannoniai-pontusi vízszín körülbelül 290 m 

 t. sz. feletti magasságig ér,^ azt következtethetjük, hogy a halmok tetején levő 

 homokkő és kavicsrétegek nagyon jó védelmet nyújtottak a letárolás ellen, talán 

 épen olyat, amilyet a Balaton fel vidék (Szentgyörgyhegy, Haláphegy, Somlyó) 

 bazalttakarója. Mert hiszen Pannonhalma vidékének legmagasabl^ piinnoniai- 

 pontusi képződményei sem nagyon haladják meg ezt a 280—290 m-es izohipszát. 

 Ezen esetben persze joggal kereshetnők e magasságokban a legfelső pannóniai - 

 pontasi képződményekre jellemző kövületeket. Az sem lehetetlen ugyan, hogy 

 itt, a B'ikony északnyugati oldalán magasabban állott a pannoniai-pontusi beltó 

 vize, mint délkeleten, mert a ravazd -csanaki halomsor 300 m-es tengerszin feletti 

 magaslatait is (sőt a 318 m magas Szent Pál-hegy tetejét is) mindenütt prinnoniai- 



1 LÓCZY Lajos dr. id. munkája 398. old. 



