rANN(>Nll.VI,>rA FÖr.DlANI VISZONYAI. 261 



réti'gok fokvüjt' lankásim iL'liajló abn'i/.iós síkság, mely az eocén és mcditfiTi'ui 

 tengervíz marásából kelet kf/ett. Ha ennek a síkságnak folytatását vesszük a mi 

 területünk pannóniai -pont usi rétegeinek fekvőjéül, akkor természetesen a dach- 

 steini mészkövet ütné meg elős/ör az artézi kútnál tová])bíoljiatott fúrás. De 

 már ebben az esetben sem mondhatnók valami nagyon lankásnak ezt az abráziós 

 síkságot, mert liiszen a Bakonyszentlászlótól Pannonhalmáig terjedő, ahg 18 km 

 hosszú vonalon már majdnem 90m esése volna, ami km-kint ]ega]ál)b is 5m t-sés- 

 nek felel nieg,e/ pedig kissé talán nagy lejtés ahhoz, hogy lankás síkságról beszél- 

 hessünk. Ha psdig figyelembe vesszük, hogy 210 m mélységben a fúrómégnem 

 is érfe el a p'imioniai-prnitusi rétegek fekvőjét, továbbá, hogy a dachsteini mész- 

 kőnél esetleg fiatalal)b képződmények alkotják ezt, akkor az említett síkság 

 lejtésére még jóval nagyobb értéket kapunk. Valós/iiiűl)b tehát, hogy itt is. miként 

 LÓCZY a siófoki és l)alatonföldván mélyfúrások i.dataiból a Balaton somogyi 

 oldalán elterülő pannoniai-pontiisi képződmények fekvőjéről következteti, lépcső- 

 sen mélyedő fekvővel van dolgunk. 



Ezekben foglalhatom össze Pamionhalma környékén végzett földtani kuta- 

 tásaim eredményét. Bármennyire szerény is ez, valamivel, ha csak egy parányi 

 szemmel is, mégis hozzájárult talán ahhoz a nagy mozaikhoz, melynek köveit 

 hazai földünk történetének fáradságot nem ismerő Imvárai ezrével hordták már 

 össze, hogy majdan — kellően elrendezve azokat — harmonikus, tiszta képet 

 kapjunk hazánk földjének geológus idővel mért ((közcliiiultjáróh). 



Pannonhalmán, 1917 október 28-án. 



LEIPSANOSAURUS N. GEN. 

 ÜJ THYREOPHORA A GOSAUI RÉTEGEKBŐL. 



Irtii Dr. XoPCSA Ferenc báró.^ 



- A in. tábláyal. - 



A béc^i természetrajzi múzeum földtani gyűjteményében a kiselej- 

 tezett Re ptiha- kövületek átnézése alkalmával egy fogat találtak, amely 

 lguanodon-r]i\'k volt meghatározva. E fogat a gyűjteménycédula tanúsága 

 szerint a Piesting melletti Frankenhof gosaui formációjának szenében talál- 

 ták és 1861-ben került az udvari múzeumba. A lelet tehát abból az időből 

 származik, amikor a bécsi egyetem gjüjteménj^ében levő, sajnos, igen gondo- 

 zatlan, Reptilia-Anyagot találták. A gyűjteménycédula szövege Bunzel 

 kézírása. Valószínűen ez a fog az, amelyet 1859-ben Stoliczka fedezett fel, 

 s amelyet Bunzel 1871-ben a gosau-képződménj^ek reptiliáiról írt műve 



^ Előadta a ^[aL'yarhoni Földtani Társulat l!»IS június .l-i ki szakülésén. 

 Földtani Közlöny. XLVIll. köt. 1918 18 



