'270 P.ÖVID KÖZLEMÉNYEK. 



és gázöiiilési'k az antiklinális ráncok tetején jelennek meg. Ezzel sztmlcn 

 amikor én a szentágotai sóskúton át rajzoltam meg az antiklinálist, mint 

 ő véli, ugyancsak ezen tételre támaszkodva, már nem erősítheti azt meg. 



Most ismételten hangsúlyozom, hogy ez a nyugatibb fekvésű redő 

 dél felé nem folytatódik, hanem valahol a Wadareeg hegyen hozzásimul 

 a főredőhöz. Én a főredőnek Prázsmár felé való lefutását nem föltevéssel, 

 hanem megbízható dőlésekkel állapítottam meg: a Wadareeg hegyen a 

 627 m-től keletre 17^2° — 52°. Trázsmártól Ny-ra levő gerincen az 563 m 

 közelében U'M(f 12^ az 570 m közelében pedig 15'^ 7° -9°-os dőléseket 

 mértem. Prázsmártól északra, a Littcndahlen Gr. északi végén és keleti 

 oldalán végighúzódó geiincen — hol lÍALAvÁTtí főgeológus úr szerint a vétel 

 gek vízszintesen települnek — legalább 5 helyen mértem 5—8** felé hajló 

 4 — 10°-os dőléseket. Ezekből nyilvánvaló, hogy a sóskúton áthaladó redő- 

 az endített két hegygerinc között húzódik DDK-felé, 



Az enyémhez hasonló eredményekre jutott ezen a területen dr. Páva- 

 Vajna Ferenc kollegám is anélkül, hogy az én megfigyeléseimről köze 

 lebbi tudomása lett volna. miután a szomszédos területeket is részletesen 

 bejárta, megállapította; hogy a Löwenberg Ny-i részén kimutatható redő 

 B, illetve ÉNy-felé Eozsondán, Szászújfalun, Válhidon át Szászszentlászlóig 

 húzódik.^ Hogy ez a redő É-felé folytatódni fog, már abból a körülményből 

 is következtethető volt, hogy a Löwenbergtől É-ra az Alté Burg DNy-i részén 

 23°-os dőlés után egyszerre 70°-os (17'' 2°— 70°). a szentágota— lessesi ország- 

 úttól délre, a Schwarzenberg S betűjénél 40°-os (17'* ő°— 40°) rétegdől óseket 

 kaptam. Déli irányban Pávai kollegám is csak a Wadareeg-gerincig tudta 

 követni ezt a redőt. A szentágotai sóskút táján átvonuló redő, Pávai dr. 

 úr szerint, É-felé a Hortobágy pitak völgyében Hégenig követhető; arról 

 is meg vagyok győződve, hogy Pávai kollegám nem abból kifolyólag tekinti 

 a szentágotai sóskúton áthúzódó redő folytatásának a rukkorit, mert én 

 amazt Prázsmárig követtem, hanem azért, mert ő is úgy állapította meg.^ 



Ezek volnának Halaváts főgeológus úr föntebl)i cikkeire az én meg- 

 jegyzéseim. Hiszem azonban, hogy alkalomadtán azok a munkatái-saim is 

 hozzá szólanak. akiket azokban még közelebbről érint. 



Budapest. 1917 március hó 25-én. 



^ A/. l!)l:i. évi felvételek eredményei csak hivatalos használatra készült térkéiH.-in- 

 ken vannak feltüntetve, melyeket szintén publikálni fogunk. (Megtörtént! a szerk.) 



* Dr. PÁVAI VaJíta Fereno: Az Erzsébetváros —Héj jasfalva, Fogaras — Rukkor 

 közötti terület tektonikai, stratigraphiai és moi-phológiai viszonyai. (Idézett jelent. II. 

 rész 1, füzet IIS 119. oldal.) 



