274 ROVlD KÖZLEMÉNYEK. 



tem, melynek É felé nincs folytatása, mert Nagysinktől É-ra nagy területen 

 víjcszintesen feküsznek a rétegek egészen Morgondáig. 



I)r. Papp S. úr cikkét így végzi; «Hiszem azonban, hogy alkalomadtán 

 ;i/(tk a munkatársaim is hozzászólna K, kiket azokban még közelebb érintj* 

 Legyen nyugodt : ez már teljesült is, mert dr. Pávai Vájna F. közleménye a 

 Földtani Közlöny múlt évi XLVII. kötetében már napvilágot látott. Hogy 

 a harmadik munkatárs (?), Phleps Ottó. főreáliskolai tanár hajlandó-e 

 erre? azt nem tudom, de azok után, ahogy én, meg dr. Pávai Vájna F. az 

 ő munkáját minősítettük, bajosan hiszem. 



Ami már most Pávai Vájna Ferenc úr jóval nyugodtabb és objek- 

 tivebb közleményét illeti,^ ennek nagyrészével már fentebb foglalkoztam, 

 itt még csak néhány megjegyzésem lenne. 



A kiskapus— felsügezés— vesződ— alsóárpási redő leírásánál nyilt ajtót 

 dönget akkor, amikor azt mondja : «De Halaváts úrral nem érthetek egyet, 

 aki meg a rüszi redőt Felsőgezés— Berndorf felé . . .» Ezt az 1913. évi fölvételi 

 jelentésemben odavetett állítást az 1915. éviben, melyben nagyobb területen 

 összevonva ismertetem kutatásaim eredményét, elejtettem s a rüszi redő 

 folytatásának az újegj^házit veszem. Hogy pedig ő ez utóbbit, mely 1916-ban 

 látott napvilágod, 1917 május 15-én már ismerte, misem bizonyítja jobban, 

 minthogy közleménye térképéhez az enyémet is mellékeli. Ehhez teljes joga 

 volt, mert nem kézirati, hanem publikált térképről van szó, csak az a feltűnő, 

 hogy az 1915. évi fölvételi jelentésemben elmondottakról sehogysem vesz 

 tudomást. Ennek a redőnek térképen való feltüntetésekor azonban egy ki.s 

 lapsus esett meg, amennyiben a redő huüámos vonalát nem a Felsőgezés — 

 Berndorf között felszínre került mediterránkorú, antikhnálist formáló üledé- 

 ken át húzza meg, hanem ettől ÉK-re (!). Ugyanez ismétlődik meg az alsó- 

 gezés— újegyházi redőnól, mely szintén máshová van rajzolva, mint a ter- 

 jnészetben tényleg van. Tovább DNy-ra a következő redő szerinte a vm'pód — 

 czikendal— holczmány— glimbokai, melynek jelenlétét meg nem erősíthetem, 

 mert Czikendal— Holczmány környékén a rétegeket vízszintes helyezkedés- 

 ben levőnek találtam. GHmbo kánál azonban magam is megállapítok egy 

 antiklinális ráncot, melyet térképembe be is rajzoltam. A még tovább DNy-ra 

 levő moh— hermány— hortobágyfalva —oltszakadáti redőt illetőleg nincs 

 köztünk véleménykülönbség, ezt mindketten egyformán állapítottuk meg. 

 De már a legdélnyugatibb fenyőfalvi redőt illetőleg nem lehetek véle egy 

 véleményen. A község É-i szélén, a cigányvis koknál magam is láttíun a patak 

 jobb partján egy antiklinálisnak tetsző redőt, de ez nyilvánvalóan egy a jobb 

 ereszről levált és a patak medrébe lecsúszott részlet, mely ekkor nyerte ezt 

 a redőformáját. Ily csúszott részletnek azonban nincs jelentősége akkor, 

 mikor nagy terület tektonikájáról van szó. A térképnek tehát azt a részét, 

 mely Fenyőfalva község közepén kezdődő s a falu völgyén áthaladó anti- 

 klinális ráncot tünteti í()K hibásiiiik tiirtoiii. Ennek a redőnek ÉK-i vissza- 



* Pávai Vájna Ferenc dr. A Kiskapus. Iíukk<ir közé cső lerülit ttktonikai vi- 

 szonyai. Földtani Közlöny XLVII. (1917) köt., 391. o. 



