278 TÁRSULATI ÜGYEK. 



Vi'stM^fon fekszik a horzsolókövts vulkáni hamu. Tusnádfürdő közelében a 

 küllős árkok, — valóságos barrankók — nyílásában vannak a kenyérdui-cás 

 lövedékek, az Eoli (li pari) szigetek volcanói bombáinak hasonmásai. Az Olt 

 tusnádi szorosa a szentannatói vulkáncso portot elég élesen elválasztja a jobb' 

 parti Hargitta anifibol-piroxénandezit konglonierátjaitól. Morfológiailag és 

 mint afféle erősen tagolt kúpos legycsoport élesen elüt a Csornád, Táca, 

 Vártető, Bálványos, Büdös csop')rtja a szélesháti; szelid tetős TTargittától. 



Budai József (1881), Pálfy Mór (1899) és Koch Antal (1900) tanulmá- 

 nyozták a Hargitta és Szt. Anna-tó andezitjeit. E tanulmányoka Szent Anna- 

 tó és a Nagy-Morgó kőzetét sokkal savasabb kőzetnek ismerték fel a Hargitta 

 andezitjénél. A Hargittában az amfibol és a piroxénandezit, a Szent Anna -tó 

 csoportjába és a Nagy-Morgón biotitandezit nagy kovasav tartalommal ural- 

 kodik. A Nagy- Morgó az Olt jobbján, a málnás —bárót hi út mellett az ő savas 

 andezitjével szemmellátliatólag mint fiatalabb kitörés ül a kárpáti bomok- 

 kövön ; a szentannatavi kúpok alatt is köröskörül Lázárfalva, Feltorja, 

 Bálványos, Büdösfürdő és Bükszádnál kárpáti homokkő terül el. 1914-ben 

 Kezdi vásárhely felett a Szemmos ófüi'dőig löszszerű terraszfalakban horzsolókő- 

 caf átokból álló vékonyréteget találtam és a kezdi vásárhelyi terraszt is vulkáni 

 anyagból állónak láttam. Ösztökélésemre Bányai János, jelenleg ahrud- 

 bányai polg. isk. igazgató, Kézdivásárhely vidékének geológiai viszonyait 

 vizsgálta és a Földtani Közlöny 1917. évi folyamában még tüzetesebb adatokat 

 közölt a pliocénban vagy pleisztocénben (?) lévő horzsa kő-lapihi telepekről. 



A Büdösbarlang, a futásfalvi Pokolvölgy (Papp Károly, Földt. Közlöny 

 1912. évfolyam) poszt vulkáni tüneményei, az Olt-terraszok sajátságos rendelle- 

 nességei a tusnádi szorosban, az Olt hosszanti profilvonalának ottani megtörött 

 volta előadó fölfogása szerint mind arra utalnak, hogy a Szent Anna -tó körül 

 nagyon fiatalkorú, volca no -típusú nionogén vulkáni csoport van. Ilyen fiatal- 

 korú kitöréseket sejt ő a marosfői Geréces tetőn, valamint Borszék és 

 Maroshéviz között az Opcsina hágón is. 



Ezeknek a kérdéseknek eldöntése a legszebb feladatokhoz tartozik 

 azok között, amelyek a mí^gyar geológusok előtt olyan nagyszámmal vannak. 



Hozzászólás. Papp Károly dr. főtitkár az elhangzott előadáshoz 

 a következőket mondja : 



A Szent Anna-tó üstszerű mélyedése a köröskörül vevő csomáli gerincen 

 mintegy 1^ km átmérőjű kráterpercmet mutat 1100 — 1300 íu t. f. m. között 

 fekvő gyűrűvel, tehát maga a tavacska 950 m fekvésével 200 métert njcg- 

 haladó mélyedés fenekén van. Kőzete biotitos amfibólos andezit, míg tufája 

 2—3 km-rel odébb települ a kárpáti liiiiiK)kkőre. Az ÉK felé fekvő Mohos-tó 

 ugyancsak egy másik vulkáni kráterül tekinthető, amely nem oly típusos, 

 de olyanféle viszonyt mutat, mint a száraz Valle di Ariccia a 

 Lago di Nemi tó mellett az Albanói hegységben. 



A legújabb vnlkánológiai művek az Albanói hegység összes bazaltos 

 vulkánjait a p r i m i t i v v u 1 k á n o k k ö z é sorozzák, tehát a vulkán- 

 embriók közé, amelyek t. i. egyetlen explózió termékei, s épen ezért meg- 

 tartották gyönyörű inaai-szerű formájukat. Ezt'ii az alapon a Szent Anna- 



