'/ 



HIDROLÓGIAI KÖZLEMÉNYEK 



I. KÖTET. 19 IS 2. FÜZET. 



A FORRÁSVIZEK HŐMÉRSÉKLETÉNEK MÉRÉSKRÖL. 



Irta ár. Weszblszky Gyula.^ 



Miként az emberi testben, úgy a föld mélyebb rétegeiben végbemenő 

 jelenBÓgekből is leggyakrabban csak külső tünetek után következtethetünk. 

 Egyik ilyen gyakran megfigyelt tünet a forrásvizek hőméreéklete és válto- 

 zása. A hőmérséklet mérése könnyű feladat s gyorsan végezhető. E körül- 

 ményt lépten-nyomon ki is használjuk és noha sokszor tizedfoknyi változá- 

 sokból is messzemenő következtetést vonunk, tapasztalatom szerint gyak- 

 ran figyelmen kívül hagyunk olyan körülményeket, amelyek sokkal nagyobb 

 különbségeket okozhatnak, mint amilyenre a következtetésünket alapítottuk. 

 Nem új dolgokat mondókéi, csaknéhány olyan körülményt akarok fölsorolni, 

 amelyeket tapasztalatom szerint nagyon gyakran figyelmen kívül hagyunk 

 és amelyek a mérés eredményét meglehetős mértékben hibássá tehetik. 



Legelső sorban föl kell említenem, hogy az említett célra, különösen 

 ha a tizedfokokra is sxújt helyezünk, okvetlenül külön hitelesített vagy sa- 

 ját magunk ellenőrizte hőmérőt kell használnunk. Nékem jelenleg négy, 

 VjQ fokig osztályozott hőmérő áll rendelkezésemre. Ezek közül az egyik 

 normáhs, a másik három nem hitelesített hőmérő. E négy hőmérő köÉül 

 a szobahőméreékletet mind a négy, legalább Vio foknyi különbséggel, másnak 

 mutatja, a legnagyobb eltérés a normáhs hőmérőtől 20 C körül V^^ fok, 

 ég a két egymástól legjobban eltérő hőmérő között ^/m fok. 



Magasabb hőfokú vizek hőmérsékletének mérésére leginkább maxi- 

 mális hőmérőket szoktunk használni. Én e hőmérőket több okból nem igen 

 szeretem. A leggyakrabban használt maximális hőmérők azok, amelyeknél 

 a fonál kihűléskor elszakad. E hőmérők capillarisa vagy annyira szűk, hogy 

 a mérés után csak kínnal tudjuk a fonalat visszarázni, vagy ha tágabb, úgy 

 az gyakran néhány tizedfokkal visszaszalad, mielőtt elszakadna, tehát hibás 

 eredményt fog mutatni. Nékem két ilyen hőmérőm volt, az egyik a fonál 

 visszarázása közben eltörött, a másiknak fonala néha hamar elszakad, máskor 

 meg egész fokokat húzódik vissza elszakadása előtt, tehát megbízhatatlan. 

 Megbízhatóbbak ezeknél az átbuktatós hőmérők, de közös hibája az összes 

 maximálhőmérőknek, hogy sokkal nehezebben ellenőrizhetők, mint a közön- 



1 Előadta a Hidiolófiiai Szakosztály 1917. óvi december 9-iki ülésén. 



Földtani Közlöny XLVIII. köt. lOlS. 23 



