MA'iVARORSZÁG MoHKOI.Óí; lAI EGYSBCiE. 359 



medencébe ereszkedő lejtőkön a bükkerdő az uralkodó formáció, míg a ha- 

 táron kívül eső területen a fenyőfa válik az egyedüli erdőalkotó fává. Az 

 országhatáron kívül e tájon egész más a növényvilág képe, mely mindig 

 a kint m-alkodó, valamint a vele határos belső, a hazai terület felett lévő 

 klima sajátságainak kifejezője. Ugyancsak nagy a különbség a nyugati 

 országrészek s a vele határos szomszéd tartományoknak természetrajzi 

 viszonyai között. Mindebből következik, hogy Magyarország politikai 

 határát nem az emberi akarat, nem is a hódítás kiterjedésének végződése 

 szabta, hanem azok a természeti erők jelölték ki, melyek a Magyar me- 

 dence földtani képét kialakították. Minden erőszakos és a természeti vi- 

 szonyokkal ellenkezésben álló változtatás tehát természetellenes lesz s 

 mint ilyen a medencén belül élő népességnek nemhogy előnyére szolgál, 

 hanem minden bizonnyal annak megélhetését fogja megnehezíteni. 



Az elmondottak helyességéről legjobban oly módon győződünk 

 meg, ha megvizsgáljuk a jMagyar medencének földtani és földrajzi ala- 

 kulatát s megismerkedünk az országnak természeti sajátosságaihoz alkal- 

 mazkodó közgazdasági és mezőgazdasági berendezéseivel. 



II. Földtani kialakulás. 



z\z Alpesek tömegét Svájcban és az ausztriai tartományokban hatal 

 mas redőkből alakult hegyláncok alkotják. E hegyláncok kelet felé hgyező 

 módra szétágaznak. A legészakibb vonulatok a wieni medence előtt hir- 

 telen végződnek, a középsők északkeleti irányt követve a Lajtahegységbe, 

 majd a Kárpátokba folytatódnak. A déU redők pedig mindinkább délkelet 

 felé kanyarodva a Dinári alpesekkel vannak kapcsolatban. A magyar 

 középhegység, mely a Balatonból északkelet felé a Kárpátokig vonul, 

 szintén az Alpesek középső redőinek folytatása. Magyarországra nézve 

 ezen egész hegyrendszernek a Kárpátok hegylánca a legfontosabb tagja, 

 mert ennek a hegyláncnak körbe hajló íve egészen körülzárja a 300,000 km* 

 kiterjedésű Magyar medencét. Ez a hegykoszorú adja meg Magyarország 

 topográfiájának alapját, ez az íves hegytaréj szabályozza egész vízrend- 

 szerét, s ez a bércfal szabta meg az országnak politikai határát is. 



Hazánk déli részén nem hegygerincen fut az országhatár, hanem 

 a Duna folyam medrében, de e hatalmas folyam épen olyan értékű termé- 

 szetes határ, mint egy magas hegylánc. A Magyar medencének csak a nyu- 

 gati oldalán elmosódott a határa, amennyiben itt az Alpesek dombvonu- 

 latokká alacsonyult nyúlványai egyenletes emelkedéssel olvadnak bele 

 Stájerország és Alsó-Ausztria magas hegyvidékébe. 



A Magyar medencét körülzáró bércfalban nyugat felé nyiük a legtá- 

 gasabb kapu, a Lajta-hegység és a Kis- Kárpátok hegyvonulata között. 

 Ezen keresztül ömlik országunk területére a Duna folyó, hogy itt a Kár- 



24* 



