364 TKEirz PÉTER 



Medence hidrográfiai egységéhez tartozik. A Magyar Medence politikai 

 határai nem követik mindig a vízválasztót, mert néha a vízválasztó teljesen 

 alacsony domborulat, melynél sokkal megfelelőbb orográfiai határvonalak 

 is jelentkeznek. De ilyen orográfiai határok minden egyes eset- 

 ben kii mavál asztok is, amit világosan bizonyít a válaszfal külsó 

 és belső oldalán uralkodó, egymástól mindig különböző növényi formációkép. 

 A gazdasági berendezések mindig az m'alkodó klimához alkalmazkodnak s 

 ennélfogva a hasonló életmódot folytató telepek mindig összetartozóknak 

 vallották magukat még akkor is, ha a telepek népessége nem egy és ugyan- 

 azon népcsaládhoz tartoztak. 



A Magyar Medence hidrográfiai szerkezetének a tengelye a Duna, 

 mely a Morva síkságból egy széles kapun keresztül lép a medence területére. 

 Ez a Dévényi kapunak nevezett völgyület tektonikus eredetű, s annak a 

 sülyedő területnek a széle, amelynek mozgása révén kialakult a Ivisalföld. 

 A sülyedő rögnek legmélyebb részét világosan kijelölik a folyóvizek. így a 

 Duna is abba helyezte el a medrét, s arra rakja rá hordalékát. A Tisza, a 

 Maros, a Bodrog stb. és még többen folyóink közül szintén ilyen tektonikai 

 vonalak mentén futnak. A Duna a belépéstől kezdve a kifolyásig mindenütt 

 tektonikai vonalak mellett folyik végig, különösen jól látható ez a tény 

 Budapest alatt fekvő folyószakaszon. A jobbpart e helyén a harmadkori 

 belföldi tó fenekén lerakódott rétegek az árvíz színe fölé magasan kiemelked- 

 nek, míg a balparton a felszín alá száz méternél is mélyebbre sülyedtek. 

 Ezt a viszonyt állapíthatjuk meg a Duna folyása mentén végig le egészen 

 a Báziási déli hegység széléig,. A Duna Dévénytől Báziásig felszedi az 

 összes mellékfolyókat, melyek a magyar medencébe hullott csapadékokat 

 gyűjtötték össze. Báziás alatt, abban a festői szépségű szorosban folyik, 

 melyet a Déh Kárpátok kristályos kőzeteibe nyitott a hegyképződés ereje. 



A Tiszának északdéli irányú medre, valamint a Marosnak ^agy- 

 alföldön futó része szintén egy-egy tektonikus vonalat jelez. A Tfsza víz- 

 gyűjtő területének az a része, mely magasabb fekvésű, az ország hegy- 

 vidékének ^/a részénél nagyobb területet foglal el. Vízgyűjtő területének 

 legnagyobb része az Alföldre jut, de itt a térszín kicsiny esése miatt lassú 

 a lefolyás, az elpárolgás és átszivárgás hányada ezzel sz.i^mben igen nagy, 

 úgy hogy innen nem sok víz jut a Tiszáb . 



A Tisza medrének esése a fi^lső szakas/on nagy, 40 cm/km ; Vári és 

 Bökény között még 15 cm /km. Itt hirtelen nagyon megcsökkenik, Tokajig 

 8*8 cm/km. Tokaj alatt kezdődik az alföldi csekély esésű medre, Szolnok 

 táján 5, Szegednél 2*5, torkolata közelében 1-25 cm/km a meder esése. 

 A Duna árhullámának duzzasztó hatása éppen ezen csekély esés következ- 

 tében egészen Szolnokig érezhető. 



A Duna medrének hazánk területére eső szakasza sokkal nagyobb 

 esésű, mint a Tiszáé. A Kisalföldön végigfolyó vize 40-20 cm/km eséssel 



