370 TREITZ PÉTER 



szorítják. Minthogy az aszályos területre szorítkozó 

 niegszűkített Magyarországban ily irányú ipar- 

 telep létesítésére alkalmas hely nincs, a meg- 

 maradó Magyarország gyarmata lesz mindörökre 

 azon népeknek, akik iparukkal a szállított nyers- 

 terményeket feldolgozzák. 



VI. A klíma és őstermelés viszonya. 



Az egymást követő geológiai korokban különféle a földalakító erők 

 működése nem volt egyforma, hanem változó; míg az egyiké megnőve ke-- 

 dik, a másiké ellenben megcsökkenik. A geológiai negyedkor elején a vulkáni 

 működés csak igen kis terjedelművé vált, ezzel szemben a víz és a szél föld- 

 alakító munkája rendkívüli módon megnövekedett, elannyira, hogy minden 

 más tényezőnek működését túlszárnyalta s eredményeiben felülmúlta. 



A mozgó víz és a szél hatásának nagy eredményeit Európa felett 

 uralkodó klímának szárazra való elváltozása tette lehetővé. Száraz és 

 aszályos klima alatt a hegyekről lerohanó esővíz és hólé nagytömegű horda- 

 lékot sodor le magával s azt a folyóvizek árterületén rakja le. A nedves ta- 

 vasz nyomán a nyári aszály olyan hirtelen következik le, hogy az árvíz le- 

 futása után szárazon maradt porondok begyepesedésére nem jut idő, úgy 

 hogy a porondok felszíne kopáran marad. A porondok laza anyagát a szél 

 csakhamar kikezdi és megindítja. 



A' szél a homokot maga előtt hajtva, parti dűnékbe halmozza fel, a fino- 

 mabb szemű anyagot, az ásványport és ásványlisztet kirostálja a mozgó 

 homokból, szárnyaira kapva messze vidékre szállítja el. Ebben az időben 

 kezdődik az alföldeken a kavics- és futóhomokterületek kialakulása, s a fel- 

 kavart ásványpornak és lisztnek a hegyek és dombok lejtőire való lerakódása. 



A porhullás különösen akkor fokozódott rendkívüli módon, amidőn 

 Európa északi felét vastag jégpáncél borította be. A jégtakaró déli végén 

 a jég olvadó vize óriási területeken ömlött szét, s ezen a mérhetlen nagy- 

 f<ágú árterületen rakta le azt a hatalmas tömegű kőzúzadékot, melyet a 

 jég a hegységből ide lehozott. Ezekről a beláthatlan kavics- és homok- 

 pusztaságokról származott annak a kőpornak és kőlisztnek anyaga, mely 

 Európa középső és déli részét vastagon belepte. A hegyeken és dombokon 

 lerakódott hulló porból lassanként vastag takaró vált, melyet a rajta élő 

 növényi élet különböző földféleségekké alakított át. Ilyen a származása a 

 hegységekben található szürke szívós agyagnak, a bükkerdők alatt talál- 

 ható laza állományú sárga földnek s a déli országrészek hegyeit befedő 

 vörös agyagnak. A magyar medence aszályos klímájú részében lerakódott 

 porból lösz alakult, a mocsaras, ingoványos területek fenekén pedig egy 

 ZBÍroB fekete agyag, mely termékenysége révén oly nagy hírre tett szert. 



