372 TREITZ PÉTER 



mas területeket jelöli ki, hanem az egyts klimatípusok a mezőgazdasági 

 üzemeket is a maga képéhez idomítja. A mezőgazdaság berendezésének 

 mindig alkalmazkodni kell a klimához. 



A nedves klima inkább a növényeknek zöld hozamát emeli, a száraz 

 klima elltnben a magtermést. Ez a szabály már magában véve meghatározza 

 az egyes klimatípusok alatt levő mezőgazdasági üzemek irányát. A kultm'- 

 növények hatalmas zöld tömegét egy nagy állatállomány értékesíti leg- 

 jövedelmezőbben, a magtermést pedig a gabonaneműek termelését célzó 

 üzem. Ebből következik, hogy a nedves klímájú hegyvidéken az állattenyész- 

 tés a főjövedelmi forrás, másodszor, hogy az Alföld aszályos jellegű klímája 

 alatt az állattenyésztés csak abban az esetben fog magas fokra emelkedni, 

 ha a takarmányfélék zöld hozamát öntözéssel a kellő mennyiségre eme'jük. 

 Eddig az alföldi nagy gazdaságok állatállom.ányukat a felvidékről pótolták, 

 ezután ha ez az állattenyésztésre hivatott országrész ellenséges külfölddé 

 válik, akkor az alföldi gazdaságok állattenyésztésüket nagy mértékben 

 kell, hogy fokozzák. Ebben az esetben válik' a rétöntözés szükséges beren- 

 dezéssé, mely nélkül az alföldi gazdaságok üzeme belterjes irányban nem 

 fejleszthető. De nemcsak a nagy gazdaságokra áll ez a szabály, hanem 

 még inkább a kisgazdaságokra, amelyekben egy bizonyos területű föld- 

 darabnak több ember és több állatnak élelmét kell szolgálnia, mint a nagy- 

 birtokoknál, ahol f gy-egy szántó csak egyszer egy évben hozott termést. 



A többtermelésnek az Alföldön három követel- 

 ménye van, nevezetesen: 1. több talajmívelő eszköz kell a vetés kellő 

 előkészítéséhez ; 2. több eszköz több mechanikai erőt igényel, s a 3. talaj 

 termő erejének több termeléssel járó nagyobb kihasználását több trágya- 

 val kell visszapótolni s ene a célra az állatlétszámot kell emelni. A vízi- 

 erőkről szóló fejezetben olvastuk, hogy a hegységek lekapcsolásánál a 

 mechanikai erő szolgáltatása is az öntöző viz beszerzése lehetetlenné válik 

 vagy nagy adóhoz kötődik. Továbbá a szén- és a vasbányák elfoglalá- 

 sával gazdasági gépiparunk is elpusztul. Látni való tehát, hegy az ország 

 egysége a többtermelés kérdésével szerves kapcsolatban van. 



VI. Magyarország bányászata. 



Papp Károly dr., egyetemi tanár adatai alapján Magyarországban a 

 bányászati és kohászati termelés értéke a háborút megelőző, 1913. évben 

 elérte maximumát 221 milló koronát, de még a háború második évében is 

 meghaladta p 200 millió koronát. Ugyanis Magyarország bánya- és kohó- 

 ipara a hivatalos adatok szerint ^* az 1915. évben 203 millió korona érték- 

 forgalmat közvetített. Ebből felénél több, 110 millió korona, a szénbányá- 

 szatra esik, míg a vasbányászat és vaskohászat alig 40 milUó korona értéket 

 produkált a háború második évében. A BÓtermelés értéke meglehetős állandó, 



