374 TKHír/ PKIKK 



az a kivunaiob, hogy a háború uian az ercet itthon dolgozzák fel. A Bihar- 

 hegység bauxit készlete Papp K. szerint 3.000,000 tonna érc. A Biharhegység 

 és Dalmácia aluminiumércei nem oly jó minőségűek ugyan, mint a francia- 

 országi bauxitok, de ha honn, olcsó erővel dolgozhatjuk fel, úgy minden 

 t'setre 50-60 évre függetleníthetjük hazánkat e téren is a külföldtől. 

 IVfc. A beregmegyei a 1 u n i t ból ép úgy, mint a bauxitból, timföldet lehel 

 gyártani, tehát fémaluminiumot is. A beregi alunitokból évi 14,000 tonna 

 timföldtermelés mellett 50 évre elláthatnók gyárainkat nyersanyaggal, 



V. A f é m b á n y ás z a t r ó 1 a következőket mondhatjuk. Hazánk 

 hegységeiben a legritkább fémek találhatók, amelyeket évszázadok óta 

 bányásznak. Azonban eme fémek, hogy úgy mondjuk, csak mutatóban 

 vannak meg, mint egy kiskereskedésben, a portékák mustra gyanánl 

 szétszórva. A nagy külföldi, tengerentúli ércmezőkhöz képest, százszorta, 

 ezerszerte kisebb ércfészkek, a néhány centiméteres telérek azokkal a ver- 

 senyt ki nem bírják. A háború szükséglete ugyan életre lendítette a króm- 

 érc-, antimon-, kénérc-, mangán-, réz-, ólom- és ezüstbányáinkat, de a 

 háború után kétségtelen, hogy ismét nagyobbrészt megszüimek mindezek, 

 legföljebb a vasércbányászattal kapcsolatban a réz bányászata fog vala- 

 meddig mint melléktermény fennmaradni. Fémbányászkodásunk napjai 

 tehát meg vaimak számlálva, mert a telérek vékonysága miatt a régi kincs- 

 tári bányákat haszonnal mívelni többé aligha lehetséges. Van azonban 

 egy fémünk, amelyben hazánk Európa leggazdagabb országa, s amely- 

 nek nagy jövője van, ez pedig éppen a fémek királya : az arany. 



VI. Bár az arany, épúgy mint a többi fém, szintén csak telérekben. 

 8 emellett a legszeszélyesebb irányokban hiízódva található érchrgy- 

 ségeinkben, mégis sikeresen s haszoimal bányászható, mert értéke grammon - 

 kint a béke éveiben is 3 koronán felül van. Ügy, hogy ha egy tonna vagy 

 mondjuk egy köbméter ércben csak 2 gramm arany van, már akkor kifi- 

 zeti a bányászkodást. Érchegységeinkben, ahol egyáltalán arany van, 

 mindenhol fölül van ez az átlag, s így kellő tőkével az aranybányászkodás 

 jövedelmező iparág lehet. 



Valaha az Erdélyi Érchegység az akkor ismert világ leggazdagabb 

 aranybánya vidéke volt. Krisztus után a második században Trajánusz 

 császár az arany miatt foglalta el Dáciát, s a hisztórikusok szerint naponldnl 

 másfél font aranyat termeltek a római rabszolgák Dáciában. A másfél- 

 százados római uralom alatt körülvelül tízezer métermázsa aranyat adott 

 Dácia a büszke Rómának. Ez mai pénzünk szerint k galább 3 milliárd 

 koronának felel meg. Szerencse, hogy a rómaiak rablóbányászok módjára 

 csak a legfelsőbb szinteket mívelték le, mélyebbre csak a nagyon dús 

 telérek után mentek. Eloszlása olyan, hogy a hegységet több száz méter 

 mélységig átszelő telér kgfdső részein tartalmazza a Irglöbb aranyat; a 

 múlt századokban helyenkint ökölnyi nagyságú aranyhömpöly is akadt itt. 



