SS6 I' FKKKNC/,! Isr\AN 



alárendelt szerepük van a k a i ii o z o ó s éra képződmény eiuek. Alias z-tenger 

 elvonulása után a hegység legnagyobb része kiemelkedett, a későbbi geológiai 

 korokban megjelenő rövid élettartamú tengerek mindig csak alacsony magasságig 

 bontották el. A harmadkori rétegek közül, amelyek a tengerek jelenlétét bizo- 

 nyítják, legidősebbek a «c h o c s»-takaró szélén, a Vágluka körüli területen talál- 

 ható középső-eocén agyag, homokkőrétegek, amelyeknek kis foszlányát 

 a K-i oldalon, Nyitrazávod táján is megtaláltam. Jóval fiatalabbnak, alsó 

 mediterrán- korúnak tekintem azt a homokkövet, amelyet a pőstyén- 

 bankai meredek partoktól D-re Kaplatig kijelölhettem a hegység Ny-i peremén, 

 míg a reákövetkező, valószínűen felső mediterrá n-tenger abráziós mun- 

 káját ismét sokkal nagyobb területen sikerült kimutatnom, abráziós breccsiáját 

 a Ny-i oldalon Váglukától majdnem Moravánig, a K-i oldalon Eadosnától a bejárt 

 terület széléig követhettem ezidei felvételeimen. Ez az abráziós breccsia érdekesen 

 mutatja azt, hogy a K-i nagy kristályos mag eredeti formájában sem volt sokkai 

 nagyobb kiterjedésű, a hegység K-i s DK-i oldalán az abráziós breccsiában szépen 

 ki lehetne jelölni a kristályos magot körülvevő burok egyes jól elkülönült foltjait, 

 magát a kristályos magot csak az ÉK-i részeken KuUiány táján kezdte ki. A felső- 

 mediterrán tenger elvonulása után már csak a p 1 i o c é n édesvizű tavainak 

 homokos- agyagos üledékei rakódtak le a hegység D-i végén, valószínűen fiata- 

 labb pliocént képviselnek a hatalmas édesvízi mészkő lerakodá- 

 sok, amelyeket Rattnóc, illetőleg Kismodró táján láttam, s amelyek a hegység 

 K-i oldalán, Nyitrazávod mellett is megvannak. Az agyagokból kis pannon- 

 pontusi fauna került ki, amelyet Hobusitzky ^ ismertetett. Az édes- 

 vízi mészkövekben meglehetős gyakori Triptychiák biztosan jelzik az 

 édesvízi mészkövek pliocén-korát. A legfiatalabb képződmények közül, amelyek 

 között kevés törmelékkúp kavicsot, jelenleg is képződő mésztufát és 

 az ártéri üledékeket különítettem el, legfontosabb szerepe a nagy 

 területeket befedő lösz nek van. amelyről a morfológiai viszonyok vázolásánál 

 szóltam. 



Az előbbiekben megismert képződményekből felépülő Inovec-hegység, 

 mint a kárpáti maghegységek legtöbbje, típusos asszimetrikus szerkezetű. 

 A hegység kristályos magja, amely a kovárhely-kulhányi, illetőleg a dolina 

 nyitrabajnai kristályospala és gránitterületben van előttünlí, asszimetrikus 

 fekvésű, a hegységnek K-i oldalán húzódik végig, hozzá a Ny-i oldalon hatalmas 

 redőzött, gyűrődött vonulat simul, amelynek alkotásában az üledékes kőzeteken 

 kívül a kristályos mag elszakadt darabja is részt vesz. A redők azonban koránt- 

 sem szabályos kifejlődésűek, egyik vagy másik szárnyuk többé-kevésbé ki- 

 fenődött, ami által részaránytalan, szinklinális pikkelyek jöttek létre, sőt az 

 egyik redőnek a másikra való borulását, fekvő redő képződését is sikerült meg- 

 állapítanom. A redőöv Ny-i részére hatalmas takarórendszer reáborulását is 



1 Hobusitzky Henrik: Agrogeologiai jegyzetek Oalgócz környékéről. 

 (A m. kir. Földtani Intézet Évi jelentése 1909-r61, 173. o.) 



